Tennets Bromföreningar. 



Dessa hafva sällan varit föremål för under- 

 sökningar, och vi känna om dem knappast mera 

 än livad redan Balard och Löwig, vid deras 

 allmänna redogörelse för bromens kemiska för- 

 hållanden, så godt som blott i förbigående an- 

 fört. Så nämner Balard *), att tenn under vät- 

 gasutveckling löses i brom vätesyra, men att det 

 dervid bildade salt, afdunstadt till torrhet, of- 

 vergår till bromtenn in maximo, som han ej 

 vidare undersökt, men dock finner vara »myc- 

 ket olika med det, som erhålles vid broms di- 

 rekta inverkan på tenn och som uppenbart måste 

 vara bromtenn in maximo» (Den skenbara mot- 

 sägelsen i dessa uppgifter förklaras lätt af un- 

 dersökningens ofullständighet). Han anför vidare, 

 att »tenn brinner vid beröring med brom och 

 förvandlas till en fast, hvit, krystallinisk massa, 

 som lätt smälter och i fuktig luft blott utstöter 

 spår af hvita ångor; i vatten löses utan märklig 

 värmeutveckling och förvandlas i sur bromid; 

 vidare, i het svaf v elsyra blir flytande, i form af 

 oljaktiga droppar, samlande sig på bottnen under 

 vätskan, utan märklig sönderdelning». 



Löwig**) uppgifver, att enkelt bromtenn 

 erhålles genom upphettning af tenn i bromväte- 



*) Pogg. Ann. 8: 330. 



*) Gmelin: Handb. d. Ch. 5 Aufl. 1852; III: 79. 



Af LöWlGS Originalafhandling: »Das Brom u. seine 



chemischen Verhältnisse» Heidelberg 1829, har jag ej 



haft tillfälle att taga kännedom. 



