8 



syra och svafvelsyra, vid tillräcklig utspädning, 

 gifva klara lösningar, utan att, åtminstone vid 

 vanlig temperatur, utöfva någon annan genom 

 yttre fenomen märkbar inverkan. 



Analys: 0,642 grm destilleradt salt lemnade. 

 efter behandling med rykande salpetersyra, 0,346 

 SnO 2 , motsvarande *) 0,271 Sn, som, beräknadt 

 i procent, och då tillika bromen bestämmes af för- 

 lusten, ganska nära motsvarar formeln SnBr: 

 Beräknadt. Funnet. 



Sn = 42,io .... 42,26 



Br= 57,90 .... (57,74) 



100,oo 100,00 



1 lösning erhålles tennbromuren, utom af det 

 vattenfria saltet, med största fördel genom be- 

 handling af tennoxidulliydrat med bromvätesyra. 

 På metalliskt tenn verkar denna syra, till och 

 med vid kokning, temligen trögt och kan svår- 

 ligen på detta sätt erhållas fullt mättad. Lös- 

 ningen tål afdunstniug, så väl vid vattenbads- 

 värme, som öfver svafvelsyra, utan att, såsom upp- 

 gifves, visa någon benägenhet att gelatinera. Dere- 

 mot kan svårligen undvikas bildning af bromid, 

 h vilken, såvida luften får inverka, lätt bildas 

 i den sura lösningen, som derigenom antager en 

 brandgul färg, och denna bildning kan till och 

 med knappt, genom närvaron af metalliskt tenn, 

 fullständigt förekommas. Concentrerad till tunn 



*) 1 «equ. tenn = 726,88, beräknadt efter medium af de af 

 Mulder och Vlaanderen (journ. f. pr. Ch. 48: 31) an- 

 ställda försök till bestämmande af tennets atomvigt Tills 

 vidare undersökningar ge stöd åt antagandet af talet 725 

 (såsom jemn multipel af vätet), synes mig riktigast att 

 antaga ofvan nämnda tal. 



För öfrigt har jag begagnat Webers »Atomgewichts 

 Tabellen» Braunschweig 1852. 



