18 



af de begge bromurerna, en bestämd förening dem 

 emellan och i tillräcklig mängd kunde erhållas. 

 De försök, jag i följd deraf anställde, gjorde åt- 

 minstone sannolikt, att en sådan förening verk- 

 ligen existerar. 



1 del SnBr och 2 del. BgBr (omkr. 1 aeqviv. 

 af hvardera) blandades, fint pulveriserade, och 

 upphettades temligen starkt i ett slutet glasrör, 

 h varpå röret sönderslogs, och den hårdt sam man- 

 bakade, gråaktiga massan, i ett sublimationskärl 

 underkastades en småningom förökad uppvärm- 

 ning. Till en början, och redan vid lindrigare 

 värme, utvecklades tennbromid, som utträngde 

 genom den ofullständigt tillslutna öppningen, hvar- 

 på, när utvecklingen af bromid syntes i det när- 

 maste hafva upphört, locket fullkomligt pålades 

 och hettan ökades, då kärlet snart fylldes af hvita 

 ångor, som, till en del, först kondenserade sig i 

 de öfre svalare delarne af kärlet, i form af små, rent 

 hvita, glänsande nålar och fjäll; en del deremot 

 antog, redan närmare bottnen, fast form och bil- 

 dade, dels på kärlets väggar, en hård skorpa, 

 h varifrån temligen stora, blekt gulaktiga, pelar- 

 formiga kristaller, i alla riktningar, utbredde sig, 

 dels uppstod, ifrån sjelfva massan, en likartad 

 efflorescens. Redan vid en förberedande under- 

 sökning af det erhållna sublimatet, genom be- 

 handling med vatten, visade sig, att den färglösa, 

 mera flyktiga substansen, måste vara ren qvick- 

 silfverbromur, då vattnet derpå var utan all ver- 

 kan, h varemot den mindre flyktiga, i större och 

 tydligare kristaller sublimerande delen, tillika in- 

 nehöll tenn bromur, emedan ämnet, vid beröring 

 med vatten, blef grått af reduceradt qvicksilfver, en 

 inverkan, som, utan detta antagande, ej rimligtvis 

 kan förklaras. Återstoden efter sublimeringen, då 



