21 



konsistens, äfven till färgen, tycktes icke vara 

 fullkomligt homogent. 



Den omständligare methoden, medelst qvick- 

 silfrets afdestillering, som tillika tillåt samtidigt 

 bestämmande af de ofriga beståndsdelarne, gaf 

 väl, utförd med all erforderlig noggrannhet, gan- 

 ska tillfredsställande resultater, men dock till en 

 stor del beroende på det dervid använda glasets 

 större eller mindre lättsmällhet och benägenhet 

 att angripas af det till qvicksilfrets afskiljande 

 nödiga al kalit. 



1) 0,984 grm salt lemnade, vid digerering med 

 rykande salpetersyra och glodgning, 0,116 SnO 2 , 

 motsvarande 0,091 Sn. 



2) 0,900 grm salt glödgades i porslinsdigel, med 

 soda i öfverskott. Qvicksilfret förflyktigades och 

 den upplösta massan gaf, jemnl neutraliserad med 

 salpetersyra, 0,091 SnO 2 , motsvarande 0,071 Sn, 

 samt tiltratet derefter, med silfversalt, 0,717 AgBr, 

 innehållande 0,305 Br. 



3) 1,052 grm salt, af annan beredning, behand- 

 lades på samma sätt, utom det, att i stället för 

 digel, begagnades en liten af ett glasrör för till- 

 fället förfärdigad re tor t". Det öfverdestillerande 

 qvicksilfret upptogs i ett kärl med vatten och 

 utgjorde, torkad t öfver svafvelsyra, 0,610 grm, 

 hvarjemte, ur den återstående massan, vid be- 

 handling med vatten och neutralisering, erhölls 

 0,120 SnO 2 , motsvarande 0,094 Sn, samt med silf- 

 versalt, 0,835 AgBr, innehållande 0,355 Br. 



4) 1,410 grm salt lemnade, efter samma me- 

 thod, 1,139 AgBr, motsvarande 0,485 Br. Då glaset, 

 ehuru ej starkare hetta användes än i föregående för- 

 sök, sannolikt i följd af sin större lättsmälthet, snart 

 visade sig märkbart angripet, samt dessutom bör- 

 jade här och der sätta sprickor, innan ännu ope- 



