28 



jemte densamma innehåller kristallvatten i ej 

 obetydlig mängd. 



Ammoniumtennbromid liknar fullkomligt ka- 

 liumsaltet och kristalliserar, vid långsam afdunst- 

 ning uti exsiccatorn, liksom detta, i rent gula, eller 

 svagt brandgula octaedrar. Den löses lätt, i om- 

 kring H d. vatten, vid vanlig temperatur. Den 

 klara lösningen tål, koncentrerad, till en tid, kok- 

 ning utan att sönderdelas, men vid längre fort- 

 satt afdunstning, till och med vid lindrigare värme 

 öfver vattenbad, utfälles efterhand ett gult, kor- 

 nigt pulver af till större delen oförändrad t salt, 

 men, att sluta af analysen, sannolikt äfven till 

 följe af en börjande sönderdelning. 



Starkt utspädd lösning gelatinerar småningom 

 fullständigt, äfven vid vanlig temperatur, under 

 afskiljande af lennoxid. Upphettadt i slutet kärl 

 sublimerar saltet utan återstod. 



Analys: 0,810 grm salt lemnade, efter den 

 vanliga methoden, med vätesvafla och silfversalt, 

 0,197 SnO 2 , motsvarande 0,154 Sn, samt 1,428 AgB-r, 

 innehållande 0,607 Sr, hvilket tillräckligt antyder 



sammansättningen: AmB-r + SnB-r 2 . 



Beräknadt. Funnet. 



Sll = 18,40 19,07 



3Br = 75,91 75,oi 

 Am= 5,69 



100,oo 



En analys af den vid afdunstning i värme 

 bildade, korniga fällningen, gaf 23,72 pr. Sn och 

 69,81 pr. Uv, hvilket svårligen kan reduceras un- 

 der en antaglig formel, utan torde öfverskottet 

 af tenn sannolikt endast vara att tillskrifva en 

 börjad bildning af oxid. 



Med de alkaliska jordarternas bromicler er- 

 höll jag inga bestämda dubbelsalter. De porösa 



