39 



oxidering deraf under den långa tiden ej kunde 

 förekommas. Den mindre omständliga method 

 jag derföre nödgades använda, för att med nå- 

 gorlunda säkerhet få åtminstone tennhalten be- 

 stämd, då derefter de öfriga beståndsdelarne lätt 

 kunde beräknas, lemnade visserligen långt ifrån 

 tillfredsställande resultater, enär alla analyser 

 gåfvo en tydligen för hög tennhalt, sannolikt 

 förorsakad genom förlust af b rom vä te under den 

 ej tillräckligt utestängda fuktighetens inverkan, 

 likväl torde af dem åtminstone kunna hemtas 

 stöd för antagandet af en med chlorföreningen 

 analog sammansättning, eller 3Sn&r 2 + PM 3 . 



1) 0,838 grm salt, afvägdt i ett väl korkadt rör, 

 glödgades med soda och salpeter. Lösningen gaf, 

 neutraliserad, 0,280 SnO 2 , motsvarande 0,220 Sn. 



2) 1,082 grm salt gaf på samma sätt 0,365 

 SnO 2 , eller 0,286 Sn. 



Beräknadl. Funnet. 



1. 2. 



3Sn = 25,33 26,20 26,45 

 öBr = 69,68 



PH 3 = 4,99 



100,00 



Vätesvafla, som endast vid upphettning, eller 

 i mycket utspädd lösning, verkar sönderdelande 

 på tennbromiden, absorberas deremot alls icke 

 deraf. Åtminstone märktes, vid de försök jag 

 anställde, alls ingen tillökning i vigt, och efter 

 försökets afslutande lemnade bromiden vid de- 

 stillering föga eller ingen återstod af svafveltenn. 



Qväfoxid synes, fast i högst ringa mängd, 

 likväl i viss mån absorberas ; ty, när den under 

 inverkan ännu färglösa bromiden sätt&s i berö- 

 ring med luften, färgas föreningen genast brun och 



