70 



buskarne tätare, gräsmattan frodigare, här till en 

 ej obetydlig del bildad längs kanterna af små 

 saltgölar af Sporobolus virginicus under tvenne gan- 

 ska utmärkta former. En på en utspringande udde 

 högrest bergklump gör på denna öfvergångsmark 

 liksom en bestämd gräns och företer i botaniskt 

 hänseende flera egendomligheter. Dess norra 

 sluttning är mera växtrik, betäckt af den för- 

 utnämnda Mentzelia aspera, stora plantagelika sam- 

 lingar af Amarantus celosioides, Scleropus squamula- 

 tus, Telanthera fdifolia och T. ar gentea, ymnigt i 

 buskarne, hvilka här nästan uteslutande bildas af 

 Lantana peduncularis , Varronia leucophlyctis samt 

 V. canescens. Högre upp gå Lycopersicum pimpi- 

 nellifolium, Cenchrus granularis, Eutriana pilosa, Tri- 

 bulus adscendens, Evolvulus simplex, Sida spinosa och 

 rhombxfolia, Abutilon Änder ssonianum, Encelia hispida; 

 och öfverst på sjelfva berget finner man Alter- 

 nanthera acaulis (och radicata?), Oxalis CorneUi samt 

 Panicum hirticulmum och Cenchrus platyacanthus, 

 bildande änglika fält, der Ipomcece, Encelia hispida 

 och Polygala chatamensis för öfrigt ymnigare före- 

 komma. Närmast stranden under bergets sydliga 

 fot ligga några små saltsjöar, hvaromkring en fro- 

 dig vegetation af Rhamnea och Maytenus bilda täta 

 stickande snår, i hvilkas skugga gömmer sig Thino- 

 geton Miersii samt Cyperus esculentus och strigosus (?). 

 Längs sjelfva hafsstranden finner man täta tuf- 

 vor af Heliotropium curassavicum och på fastare 

 mark Heliophytum parviflorum samt Mollugo flave- 

 scens, och närmast härintill utbreder sig ånyo en 

 lika hemskt ofruktbar och våldsamt söndersli- 

 ten lavanejd, som längre norr upp på ön. Men 

 här träffar man åtskilliga utomordentligt sällsynta 

 växter, såsom Galapagoa Darwini, Euphorbia num- 

 mularia, articulata och viminea, hvilka lika finbla- 



