72 



förnämsta: Avicennia tomentosa längst ned med 

 sina grenar ännu i vattenbrynet, Hippomane Man- 

 cinella, Lantana peduncularis, Varronia flava (den 

 ymnigaste af alla), canescens och leucophlyctis, Tour- 

 nefortia difformis och strigosa, Chiococca racemosa, Oro- 

 ton Scouleri och Scalesia divisa (samt troligen S. in-. 

 cisa). Mellan dessa uppspira här och der ofant- 

 liga Cacteer, och i skuggan gömma sig Ment- 

 zelia aspera, Boerhavia erecta och pubescens, Acalypha 

 cordifolia, sericea och spicata, Telanthera strictiuscula 

 och glaucescens, Blainvillea rhomboidea, Bidens leu- 

 cantha, Chrysanthellum pusillum, Porophyllum ellipti- 

 cum, Tephrosia littoralis, Ipomcea Galapagensis, Ver- 

 bena littoralis och Borreria basalis. Största delen 

 af dessa buskar och örter medfölja ännu högre 

 upp, men till dem sällar sig numera högre träd 

 och blad rikare örter, som synas mera sällskapligt 

 hafva trängt sig tillsammans och äfven deruti åda- 

 galägga att de ''befinna sig på en högre ståndpunkt." 

 De träd, som här mera enstaka förekomma, 

 äro Acacia tortuosa, Parkinsonia aculeata, Dalea par- 

 vifolia och tenuicaulis m. fl. , men de egentligaste 

 löfmassorna bildas af förutnämnde Varronier, till 

 h vilka sälla sig V. Scouleri, Tournefortice , Chiococca, 

 Lantance och den med rikare blommor här snac- 

 kade Clerodendron molle. Gräsen blifva nu talrikare 

 och tätare ; verkliga mattor bildas af Panicum hir- 

 ticulmum och fuscum, Cenchrus platyacanthus i stor 

 ymnighet och Poa megastachya, jemte på något 

 fuktigare ställen af Cyperns dissitiflorus vegetior och 

 i smärre vattensamlingar af Panicum fluitans, i 

 h vilkas närhet man ock stundom finner Marisens 

 Mutisii och cornutus. De feta Cacteerna hafva 

 försvunnit och med dem vissa lägre och på de 

 lägre trakterna helst befintliga växter såsom Eu- 

 phorbiacece och Amarantaceoz. I stället uppträda 



