74 



ostvinden), och den andra, att uppe i de skogi- 

 gare bygderna befinner sig en liten kolonisation, 

 kring hvilken tvifvelsutan samlat sig en del af 

 de växter, som aJlestädes pläga åtfölja menniskan 

 och beteckna hennes odlande gång genom natu- 

 rens vildmarker. Jag anser således troligt, att 

 när dessa öar i en framtid blifva föremål för en 

 närmare och långvarigare granskning i naturhi- 

 storiskt hänseende, skola Chatham-öns högre regi- 

 oner hafva att erbjuda många företeelser, som 

 möjligen skola ställa förhållandet mellan den s. 

 k. ursprungliga och mera tydligt invandrade Flo- 

 ran, den af torra och fuktiga lokaler beroende 

 vegetationen i en helt annan dager, än vi nu 

 förmoda. 



b. Charles-ön eller Floriana. 



I motsats till den nyss skildrade Chatam-ön 

 visar sig denna till en del af ett annat yttre och 

 med ett något annorlunda beskafFadt utseende 

 af sin Flora. Å ena sidan bemärkas här inga 

 nakna lavafält, der den hårda klippan hindrar 

 h varje ört att fästa sig 5 men å den andra ej 

 heller denna synnerliga lummighet, som så yp- 

 pigt grönkläder den föregåendes bergstrakter. 

 Den vidgar sig ingenstädes till en flat och 

 bred kusttrakt, utan höjer sig omedelbart från 

 stranden upp mot sitt centrum, der ett par 

 utbrunna nu något grönskande vulkankäglor (af 

 hvilka Sadelberget, Saddle Hill, är högst) resa sig 

 säkerligen till 1800 fots höjd ofver ha f vet. Öf- 

 verallt betäckas väl de sakta sluttande sidor- 

 na och de mera stupande vulcanväggarne af 

 stora klippblock, men dessa framstå sällan i en 

 så påfallande naken dysterhet, utan antingen göm- 

 mas de af låga träd eller yfviga buskar, eller ock 



