98 



dem af Chrysanthellum, Erigeron, Lecocarpus, En- 

 celia och Jmgeria äro de mest utmärkande, sy- 

 nas de här varande Compositae högligen erinra 

 om den typ, h vilken förekommer i JNord -Ame- 

 rika, samt några likna ett par arter från Colum- 

 bien och Chili. 15 af dessa arter äro buskartade, 

 somliga nående en höjd af 8 — K) alnar och nä- 

 stan lika stor yfvighet, liknande smärre träd, 14 

 äro deremot att anse som halfbuskar, och återsto- 

 den som verkliga örter. Men icke mindre egen- 

 domlig är arternas fördelning på de särskilta 

 öarne. Charles-öu, som eger 21 arter, har 6 sig 

 uteslutande tillhöriga och endast 15 med andra 

 gemensamma; Chalham-ön har inalles 11 arter, 

 hvaraf 2 egendomliga; Indefatigable 3, alla egen- 

 domliga; Albemarle 10, alla rena Galapagos- väx- 

 ter, och James-ön 6 arter, hvaraf 4 egna. 



Papilionaceae och Mimoseye äro de till 

 art-antalet dernäst rikaste, bestående nemligen 

 af 33 arter, således fullt tV af phanerogamerna. 

 Då dessa växter, som bekant är, hafva särdeles 

 väl bevarade, nästan alltid h vitelösa frön, sä kunna 

 de hithörande arterna lätt föras till långt aflägsna 

 länder och äga således i allmänhet en särdeles 

 vidsträckt geografisk utbredning. Vi finna der- 

 före här inga egendomliga genera, och af de 35 

 arterna tillhöra blott 11 särskilt dessa öar. Af 

 de öfriga förekomma 12 tillika i Syd-Amerika, 

 4 i Nord-Amerika och Vestindien, 4 äro spridda 

 öfver nästan alla tropiska länder och 2 tillkomma 

 från Oceaniens öar. Äfveu på de särskilta öar- 

 ne finner man denna gemensam het af arter öf- 

 vervägaude. Charles-ön har 18 Leguminosag, 

 deraf 15 gemensamma med de närliggande; Cha- 

 tham 16 samt 14 gemensamma; på Indefatigable 

 äro 2 funna, på Albemarle 5 och på James 6. 



