99 



Graminese innefatta .'i2 arter, d, v. s. mera 

 an T \j af den phanerogama vegetationen, således 

 ett medeltal mellan förhållandet på de tropiska 

 kontinenterna, der gräsen antagas utgöra T V, och 

 på Oceaniens flesta Öar, der de uppgå till & af 

 hela floran. Af dessa 32 är nästan hälften, eller 

 15 arter, för ögruppen helt egendomliga. Häri- 

 biand äro tvenne slägten, af h vilka det ena [Am- 

 phochceta) närmar sig Setaria och Pennisetum och 

 det andra (Trichoneura) står midt emellan Dan- 

 thonia och Leptochloa. De egendomliga tvänne 

 Paniceae äro analoga med mexikanska, Eutriana 

 filoset med nordamerikanska former, den enda 

 Set ana och Stipa, de 5 Aristidce och de 2:ne Cen- 

 chri tillhora mera egna sydamerikanska typer. 

 Af de med andra trakter gemensamma synas 14- 

 arter hafva inkommit från Amerikas fastland och 

 Antillerna, ehuru man finner tvänne mera ute- 

 slutande tillhöra gamla verlden. Treune äro 

 med Europa gemensamma, med Afrika 7, med 

 Ostindien 5 och med JNya Holland tvänne. 

 Största antalet gräs förekommer på Charles-ön, 

 som har 16 arter; Chatham äger 13 och Albe- 

 marle 8. För Indefatigable och James är blott 

 ett ringa antal hittills uppgifvet, ehuru dessa öar 

 annars äro ganska grönskande. De för ögruppen 

 mest karakteristiska gräsen äro tvifvelsntan de 

 mellan lavastenarne uppskjutande eller på de ste- 

 rila pimpstensfälten hopade Stipa rostrata, fem 

 species af Aristida, Amphochceta exaltata, Tricho- 

 neura Hookeri och Eutriana pilosa. 



Euph or biaecfe äro jemte efterföljande fa- 

 milj Galapagos-öarnes mest utmärkande växter. 

 Af denna familj finnas här 29 arter, d. ä. nära T V af 

 phanerogamerna, således ett jemförelsevis större 

 antal än i något annat land. Med undantag af 



