100 



Euphorbia pilulifera, maculata, Ricinus conmiunis och 

 Jatropha Manihot, som finnas i både gamla och 

 nya verlden, samt Croton Xalapensis, Phyllanthus 

 obovatus och Hippomane Mancinella, hvilka äro 

 mera egna för (IN ord) Amerika, äro de öfriga 22 

 arterna för dessa öar alldeles egendomliga och 

 blott föga erinrande om andra från de nord- 

 ligare länderna. Charles-ön har af detta antal 

 11, Chatham också 11, Albemarle 7, James 6 och 

 Indefatigable 1. En enda, Euphorbia viminea, är 

 gemensam för 3:ne öar, fyra för 2:ne, men alla 

 de andra 20 tillhöra blott sin egen ö. 



Amarantaeea? representeras här af 19 ar- 

 ter, d. ä. ungefär T V af alla de fullkomligare 

 växterna och således i mycket större propor- 

 tion än familjen annars intager till de nu kända 

 phanerogamerna. Häraf är blott en enda art 

 (Amarantus spinosus) gemensam för nästan alla 

 odlade ställen mellan tropikerna; och de tvenne 

 andra arterna af samma slägte (A. caraccasanus 

 och celosioides) äro troligen skiljda från de syd- 

 amerikanska arterna af samma namn. 16 Ama- 

 rantaceae tillhöra således uteslutande Galapagos- 

 öarne. Charles-ön äger 14-, Chatham 9, Inde- 

 fatigable 3 och James 2. Blott 5 äro gemensam- 

 ma för 2:ne öar, annars 14 inskränkta mera till 

 egna lokaler. De båda här öfvervägande genera, 

 Adenanthera och Telanthera, äro hufvudsakligen tro- 

 piskt amerikanska, såsom ock familjen annars i 

 Amerika äger sitt centrum och tvifvelsutan der- 

 före här sä talrikt uppträder. 



Rubiaceas bestå af 15 arter, således *V af 

 phanerogamerna, och följaktligen i ungefär sam- 

 ma proportion som vi finna i Amerika och an- 

 norstädes. Af dessa bilda alla de till slägtet 

 Borreria hörande arterna en för dessa öar sär- 



