105 



samma för andra trakter och Galapagos-öarne, äro 

 att anse såsom derstädes ursprungliga eller dit 

 annorstädes ifrån inflyttade eller öfverförda, lig- 

 ger derföre, som det redan sagda utvisar, den slut- 

 ledningen helt nära, att om de äro ditförda, så 

 hafva de, åtminstone flertalet af dem, kommit 

 från den amerikanska kontinenten. 



D:r J. D. Hooker har i den förut om- 

 nämnda afhandlingen antydt, huru Galapagos- 

 öarne, som äro vid pass 100 svenska mil af- 

 lägsna från Syd-Amerika och 500 sv. mil från 

 de närmaste af Oceaniens Öar, helt säkert från 

 det förra landet emottagit flertalet af sina väx- 

 ter; och huru dessa, ursprungligen härstammande 

 från de högre sydliga bergsplatåerna af JNord- 

 Amerika (i Kalifornien, Mexiko, Texas och För- 

 enta Staterna) samt från Antillerna, derifrån 

 spridt sig till Mexikanska vikens sydkuster, kring 

 Guatemala, Honduras och Darien-bugterna, samt 

 öfvergått det amerikanska näset vid Panama, der 

 Cordillererna ej längre bilda någon sammanhän- 

 gande bergskedja, ulan upplösa sig i mera fristå- 

 ende berg med mellanliggande tvärdalar, hvar- 

 efter de spridt sig utåt Stilla hafvets kusttrak- 

 ter. Han har derjemte visat, hvad hvar och 

 en i dessa trakter så lätt måste bemärka, huru 

 hafsströmmar och vindar kunna föra med sig 

 sådana växtfrön, hvilka antingen genom hårda 

 ytterbekläd nåder eller saknanden af albumen (så- 

 som de flesta ärtväxter) eller annars genom fjun 

 eller bihang (såsom Gossijpium., Compositéerna m. fl.) 

 äro lätta att af vågorna, stormarne eller passaden, 

 som herrskar i dessa trakter, lyftas och flyttas; 

 huru foglar, och menniskan sjelf, äro de medel, 

 hvarigenom växter ofta transporteras från en 

 trakt till en annan (såsom sker med frön af Tri- 



