111 



Men vi äga i min tanke ett mera bindande 

 bevis för den åsigt, att de växter, b vilka vi nu 

 för tiden kunna anse såsom för Galapagos-Öarne 

 egendomliga, möjligen äro bit införda ocb under ti- 

 dernas lopp likasom afvikit från sin ursprunglighet, 

 samt blifvit livad vi nu se dem vara. Ocb detta be- 

 vis ligger i den förvand tskap dessa arter äga till 

 andra, som vi känna från närbeslägtade trakter. 

 I detta hänseende kan man indela ö-florans väx- 

 ter i trenne slag: 



a) Sådane, bvilka ännu förblifvit så pass ur- 

 sprungliga, att de i det allmännaste synas öfver- 

 ensstämma med sina Amerikanska slägtingar eller 

 stamföräldrar, men dock förete vissa afvikelser 

 derifrån, eburu ej så utpräglade, att man deraf 

 kan uppfatta rätt skiljande karakterer, tillräck- 

 liga att anse dem för egna arter. Hit böra bland 

 många andra: 



Antephora elegans. 

 Poa megastacbya. 

 P. pilosa. 

 P. ciliaris. 

 Cyperus esculentus. 

 Amarantus caraccasanus. 

 A. celosioides. 

 Ageratum conyzoides. 

 Poropbyllum ellipticum. 

 Heliotropium curassavicum. 

 Cuscuta Sandwiehiana. 

 Solanum verbascifolium. 



samt alla i växtförteckningen såsom varieteter 

 uppförda. 



6) Sådane, bvilka man väl till följe af ännu större 

 afvikelser i yttre form nödgas, efter nu gällande 

 reglor i den botaniska systematiken, uppfatta och 

 framställa såsom skilda arter, men bvilkas öfver- 

 ensstämmelse (både till affiuiiet ocb analogi) med 

 andra, alla nästan uteslutande Amerikanska arter, 



Solanum nigrum. 

 Lycopersicum peruvianum. 

 Cucumis Citrullus. 

 Mollugo verlicillata. 

 Zanthoxylum Pterota. 

 Oxalis carnosa. 

 Tephrosia littoralis. 

 Desmodium molle. 

 Parkinsonia aculeata. 

 Desmanthus depressus. 

 Acacia tortuosa. 



