117 



Vid denna förteckning böra observeras: 



1) Att för de 3 .-ne Aplopappus lanatus Hook., 

 Scalesia atractyloides Arn. och Hemizonia squalida 

 Hook., intet speciellt växtställe på Galapagos- 

 öarne år uppgifvet, blott i allmänhet, att de äro 

 för dem egendomliga. 



2) Att följande äro till arten obestämda: 



Setarise sp. 1 från Albemarle. Euphorbiae sp. fr. Cbatham. 

 Rubias sp. 1 fr. Charles. » » » Charles. 



Tetramerii sp. 1 fr. James. Acacioe sp. fr. Chatham o. Charles. 

 Clerodendri sp. 2 fr. Charles. » » » Charles. 



Ipomaeae sp. 1 fr. Indefatigable. Samt några andra ännu mera 

 Scrophularinearum sp. fr. James. svårbeslämda. 

 Cerei sp. från alla öarne. 



Man finner då af förestående tabell, att hela 

 antalet af från Galapagos-öarne nu med säkerhet 

 kända växter uppgår till 387 arter. Atthärafäro: 



Cryptogamer . . 50, d. ä. mera än ^ af phanerogamerna; 

 Monokotyledoner 47 ■ — \ af Dikotyledonerna eller ^ af hela 



vegetationen ; 

 Dikotyledoner . 290 — vid pass | af phanerogamerna; 



samt att af dessa 337 phanerogamer 154 äro ge- 

 mensamma med andra länder och 183 hittills 

 endast kända att förekomma på denna märkvär- 

 diga ögrupp. Se vi vidare på förhållandet mel- 

 lan dessa egendomliga eller med Amerika huf- 

 vudsakligen gemensamma växter, så visar det sig, 

 att af de 47 Monokot3 7 ledouerna äro 22 egna och 

 den andra hälften med andra länder gemensamma 

 arter, samt att ungefär samma proportion ock 

 herrskar bland Dikotyledonerna, der af 290 väx- 

 ter 161 äro för Galapagerna egendomliga. 



Beträffande de särskilta öarnes phanerogama 

 vegetation tydliggöres den af följande tabell: 



