Olägtet G ammarus upptages här sådant det är fram- 

 stäldt af Milne Edwards*). Det tyckes visserligen, 

 som om en mera naturlig anordning fordrade ut- 

 gallrandet af en del arter, hvilka, isynnerhet hvad 

 formen af det bakersta paret af abdominalbenen 

 beträffar, förete så stora afvikelser från den för 

 slägtet typiska formen, Gammarus locusta (Lin.), 

 att de icke borde med denna generiskt samman- 

 ställas. Så är förhållandet med de arter, som 

 hafva grenarne å det nämnda paret af abdomi- 

 nalbenen koniska. De utmärka sig äfven i all- 

 mänhet från de andra Gammari genom en smär- 

 tare kroppsform, med mindre epimerer — h var- 

 igenom de antyda en öfvergång till Gammarina 

 gressoria — och merendels med längre ben. For- 

 men af det sista paret af abdominalbenen är af 

 vigt för dessa djurs rörelser, då den utan tvifvel 

 der på utöfvar ett stort inflytande,* och det är 

 tydligt, att den nedtryckta, lamellosa formen, 

 som merendels är förenad med mer eller min- 

 dre långa cilier, måste vara mera fördelaktig för 

 språng uti vattnet, än den koniska formen utan 

 cilier. Också har jag observerat, att de med den 

 sednare formen i allmänhet förete mindre lifliga 

 rörelser, än de andra. Men då sammanbindande 

 former möjligen kunna finnas, och dessutom icke 

 alla dessa afvikande arter i anseende till köns- 

 skillnaderne ännu äro så noga kända, som är 

 nödigt för deras noggrannare begränsning, an- 

 ser jag det lämpligast, att upptaga dem tills 



") Hist. Nat. des Crustacés, T. III, p. 42 



