8 



skalet till ögat, är icke sträckt utan ledig, så 

 att den följer alla dess riktningar. YitLhäft- 

 ningslinien af denna hinna utgör tillika grän- 

 sen emellan cornea, som, slät och utan facet- 

 ter, hvälfver sig öfver den främre hälften, och 

 den bakre •"), mindre hvälfda och, som det tyc- 

 kes, något fastare och mindre genomskinliga be- 

 täckningen. Genom denna inskjuter bakifrån 

 en omvändt konisk, glänsande svart kägla (//g'. 

 5. n^), h vilkens framåt riktade, något hvälfda 

 basis når nära midten af ögat, och som är det 

 med pigment genomväfda nervknippet. Det är 

 på dennas basis som de dioptriska delarne stödja 

 sig. Dessa äro ett stort antal koniska kristal- 

 liner (a), som stå med spetsarne inåt och ba- 

 serna stödda mot cornea, och, radiera utåt så 

 att de yttersta och med hvarandra motsvariga 

 bilda en vinkel af omkring 120 grader. De äro 

 alla nästan lika stora, endast de innersta något 

 obetydligt längre än de yttre och sluta tätt upp- 

 till hvarandra. Hvarje kristallin [/ig. 4) ii^~ 

 nar, som sagdt är, i det närmaste en kägla, dess 

 något konvexa basis har en diameter r=i af dess 

 hela längd, och den är före den knappformigt 

 ansvällda spetsen något smalare, så att den der- 

 igenom får en mera klubblik skapnad. Den är 

 fullkomligt kristallklar, böjlig och kan prässas: 

 temligen starkt innan den brister. Dervid iakt- 

 tog jag flera gånger, att spetsknappen löste sig 

 af förrän ännu sjelfva könen var skadad. Då 



*) Det synes icke osannolikt, att denna i det liehi en- 

 dast är en foilsättning af" Corii inie Lamell. Delti* 

 kan väl ieke säkeit åtgöras, men skulle Öfverens- 

 släiniiia med (öihällandel lius högre crnslaceei', su~ 

 som MiLNE-Euvv^AKDs unijilvti- dtt, I. c. p. iili 



