9 



tlen tillika har en annan glans iin den sednare, 

 så synes det troligt, att den ieke fullkomligt 

 dernied sammanhänger och måhända äfven är 

 af en annan täthet. Då man emedlertid icke 

 ännu. känner något dylikt i andra ögon af lik- 

 nande byggnad, är det svårt att uppställa nå- 

 got förmodande om dess nytta. 



Ögats rörelser äro ganska mångfaldiga , men 

 bestå endast i hvälfningar kring dess medelpunkt, 

 utan att globen dervid flyttas fram eller till- 

 baka. De ske genom sexpariga muskler. De 

 tvenne öfversta, som rikta ögat uppåt (a^), äro 

 fastade icke långt från h varandra midt på glo- 

 bens öfre yta straxt bakom det ställe der Corii 

 inre lamell förenar sig med densamma, och 

 divergera bakåt för att med andra ändan häfta 

 sig vid skalets inre yta ofvanför rörelse-orga- 

 nernas insertionspunkter. Mot detta öfre par 

 svarar ett nedre («"*), som vänder ögat nedåt. 

 Dessa hafva sina främre iindar fastade på glo- 

 bens undre yta midt emot de öfre, och de bak- 

 re nästan på samma ställe. Då derföre de öfre 

 hafva ett nästan horizontelt läge, stiga deremot 

 dessa betydligt uppåt. 33cgge dessa par göra 

 ögat mycket rörligt kring dess horisontela, mot 

 djurets längdaxis transversala axis, och svänga 

 det i denna riktning i en båge af ungefär 60 

 grader. Mindre fri är den rörelse som det tre- 

 dje paret åstadkommer kring dess perpendiku- 

 lära axel. Dessa tvenne (a^), kortare, än de be- 

 skrifna, fästa sig, en på hvardera sidan af glo- 

 ben något bakom dess midt, och sträcka sig 

 derifrån bakåt och uppåt till rörelseorganernas 

 baser, under hvilka de hafva sitt fäste. — Dä 

 bland icke vertebrerade djur Entomostraceer äro 

 de enda, hos hvilka ögongloben ensam är rör- 



