lO 



lig utan pedicelli, ocli det genom muskler, är 

 det anmärkningsvärdt, att dessa hafva samma 

 lägen och funktioner som de fyra räta hos de 

 vertebrerade, en analogi som redan Strauss an- 

 märkt '•■). För öfrigt är det ett misstag af Tre- 

 viRANUs , då han "'■*) säger , att dessa muskler 

 hos Daphnia tjena endast till att draga ögat 

 tillbaka, en rörlighet som icke skulle motsvara 

 organets inre byggnad. 



Antennerna. Nästan midt under ögat sy- 

 nes en utstående del {fig. /. 2. 5. 6. b), som 

 kan anses motsvara den undre sidan af det 

 så kallade rostrum hos Daphnia och Lynceus, 

 och egentligen är en del af andra hufvudrin- 

 gens undre segment, det enda som deraf synes. 

 Den gränsar baktill till labium, framtilltill den 

 nedböjda hufvudskölden , och bildar der en af- 

 sats, i midten försedd med en ringa utböjning 

 [fig' 6. b^). På h varje sida om denna ut- 

 böjning sitter en rad af fem mycket fina borst 

 ib"^), som blott med starkaste förstoring kunna 

 urskiljas. De äro ännu mindre än hos Daphnia 

 och hos hannen ej större än hos honan. Detta 

 slägte, äfvensom Lynceus, har dessa borstknip- 

 pen uppburna af livar sin starka basal-artikel, 

 artikulerande under rostrum. Men hos vårt 

 djur är denna artikel antingen omärkligt liten, 

 och som det tyckes dold under afsatsens kant, 

 eller ock är den utstående del, i hvilken borsten 

 äro fastade, uppkommen genom de begge fast- 

 växta basalartiklarne. Någon rörelse har jag al- 

 drig sett hos dessa rudimentära antenner. 



') '• c. p. 397. 



'*) Erscheiniingen und Gesetze des oiganischen LeLens, 

 2. I. p. 81. 



