i4 



stiger nedåt, men livars vidare förlopp bort- 

 skymmes af andra delar. Denna motsvarar den 

 dubbla "muscle relateur" Strauss beskrifver hos 

 Daphnia. 



Hos Daphnia och Lynceus finnas, utom 

 dessa delar, ännu ett par maxiller, liggande 

 horisontelt bakåt och försedde med flera hakar. 

 De ifrigaste bemödanden hafva icke låtit mig 

 fullständigt se något motsvarande hos vårt djur. 

 Framom mandiblernas böjning (se fig. 2) fram- 

 skjuter väl ett organ, som torde vara en del af 

 maxillen, men hela dess fortsättning bakåt är 

 bortskymd. Att maxillen verkligen finnes tor- 

 de man derföre kunna taga för gifvet , äfvensom 

 att de måste vara enklare än hos Daphnia, eme- 

 dan en någorlunda sammansatt inrättning snart 

 hade röjt dem. 



Tarmkanalen kan hos vårt djur, liksom 

 hos de fleste öfrige Crustaceer tydligt indelas i 

 cesophagus, mage och intestinum. Oesophagus (e) 

 är läng och smal, stiger från munnöppningen 

 uppåt och något bakåt mellan ganglii cephalici 

 slingor till magen (e^), i hvilken den ingår vid 

 det nedre och främre hörnet. Magen har sitt 

 läge straxt of van de träns versala inclinatores 

 palporum, och dess längdriktning är något framåt 

 stupande. Dess öfre yta är platt (/?§"• /•), men 

 framåt och åt sidorne, i synnerhet nära cardia, 

 äro dess väggar utspända. Den saknar helt och 

 hållet de blinda appendices, som Daphnier och 

 Lyncei hafva. Från dess öfre yta utgå flera 

 band {fig. /.), genom h vilka den är upphängd, 

 nemligen: vid h varje sida ett bredt band, som 

 sedan delar sig i tvenne, framtill tvenne lika- 

 ledes dubbla och bak till tvenne enkla. Vid 

 pylorus är magen, åtminstone utanpå, icke be- 



