i5 



tydligt sammandragen, men inLestiniim (e^) af- 

 sår också icke i samma riktning som magen 

 har, utan skjuter rätt nedåt i en sa spetsig vin- 

 kel, att det nästan är parallelt med oesopliagus. 

 Det är temligen långt, rakt, nästan jemntjockt, 

 endast på raidten helt obetydligt utvidgadt, 

 mot anus åter helt smalt. På dess yta kan man 

 väl ej märka någon afdelning för rectum, dock 

 kan den nedersta, smalare delen (/ig. 8 e"^) an- 

 ses vara till funktionen skild från det öfriga. 

 Contenta äro der alltid af en annan form och 

 rödbrun färg — • faeces — och de rörelser det 

 öfriga intestinum gör tyckas icke sträcka sig- 

 dit. Ännu längre ned är rectum omgifvet af 

 flera transversala muskler, som dels ringformigt 

 lägga sig omkring detsamma, sphincteres, dels 

 sträcka sig öfver till omgifvande fasta delar, le- 

 vatores. Anus ligger mellan abdomens tvenne 

 ändspetsar. — Lefvern har jag icke kunnat se, 

 ehuru dess tillvaro väl knappast bör betviflas. 



Vid mandiblerna finnes ingen palp fästad 

 — icke för det den saknas, utan emedan den 

 har fått en alldeles egen function och aflöst sig 

 derifrån. De märkliga delar (k) vi hittills kal- 

 lat rörelseorganer äro nemligen, i vår tanke 

 intet annat än mandibular-palper, sådana vi se 

 dem hos cypris, men genom en, så att säga, 

 aberrerande utveckling, återbördade till den ur- 

 sprungliga bestämmelsen af alla appendices — ■ 

 locomotionen. Med en stark , nära basen något 

 tjockare, sedan helt obetydligt tillbakaböjd ba- 

 salartikel (k), som i längd motsvarar omkring 

 3^ af hufvudets bredd, äro de insererade tätt 

 invid mandibiernas öfre ända, innerst i den vik, 

 som bildas emellan epimeren och hufvudsköl- 

 den. I spetsen har den tvenne utskott [k^) af 



