34 



som enielhiii fotleriia äio invecklade i sina slidor, 

 synas liksom i upphöjd t arbete. 



Efter ii — 2 veckors förlopp, d. v.s. mot slu- 

 tet af Juni, samt under hela Juli, utkläcktes ur 

 dessa puppor sjelfva Jmagines eller de bevingade 

 fullkomliga insekterna ^). Dessa trängde sig fram 

 icenom de små mellanrum, som ännu kunde vara 

 öfriga emellan hölsorna, och kommo på det sättet 

 ändtligen ut i frihet; men en stor del, i synner- 

 het de nedre lagrens, kunde ej arbeta sig upp, 

 hvadan de ofta träffades döda emellan hölsorna. 



Det är denna lilla insekt^), som af vår all- 

 moge kallas Häggmalj af Tyskar (t. ex. Roesel) 

 Hecken-Schabe j, af Fransmän (t. ex. Reaumur) 

 Le petit deuil och af Linné (i dess Fauna Sve- 

 cica) Phalccna Tinea Padella. 



Häggnialet är en liten hvit, silfverglänsande 

 fjäril, med lygg och öfvervingar svartprickiga ^) 

 samt svarta ögon. De undre vingarne äro öfver- 

 allt och de öfre blott på insidan askegråa. Krop- 

 pen är sällan mer än af 2I liniers längd, men 

 vingarne äro oftast 2| linier långa. Den liknar 

 Benvedsmalet (Phalsena Tinea Evonymella Linn.) 

 ej blott i lefnadssätt och metamorfos, utan ock i 

 form och färg; men Benvedsmalet träffas såsom 

 larv aldrig på egentligen sä kallade fruktträd, och 

 såsom imago är den alltid större, samt försedd 

 med gröfre och vida talrikare svarta prickar på 

 öfvervingarna. Vid solens upp- och nedgång svär- 

 made dessa små insekter, liksom mygg, tusentals 

 omkring topparne af äppleträdens grenar och qvi- 

 star, men under den varmare eller varmaste ti- 

 den på dagen voro de stilla. De voro så skygga 

 och tillika så lätta, att de vid den minsta fläkt 



ö) Se Tab. fig. 10. 



