Ornith ologiskt System; 



af 



C. J. SUNDEVALL. 



JLikformigheten i foglarnas bildning har alltid 

 utgjort ett svårt hinder för dem, som sökt att på 

 ett naturenligt sätt indela denna djurklass. Det 

 är ej här, såsom bland de flesta öfriga klasser, 

 att hufvudgrupperna betydligen skilja sig från 

 hvarandra genom någon bestämdt olika totalbild- 

 ning och utvecklingsgrad, h varigenom man dels 

 af blotta yttre utseendet med lätthet urskiljer 

 dem, dels finner tydliga karakterer, beroende af 

 den högre eller lägre bildningen, hvarigenom de 

 kunna definieras. Fogelgrupperna skilja sig från 

 hvarandra genom så föga betydHga olikheter i 

 formen , att dessa skulle kunna synas vara blott 

 accidentella, och att knappt någon kan sägas hafva 

 ett bestämdt företräde i bildningen. Man är der- 

 före ej ense om hvilka, som böra anses stå högst 

 eller lägst, i anseende till den djuriska utbild- 

 ningsgraden. Vanligen har man med Linné an- 

 sett Roffoglarna böra intaga främsta rummet; men 

 många antaga, med Illiger, Papegojorna och Klät- 

 terfoglarna för att vara högst utbildade, och Oken 

 har ansett Hönsen jemte Vattenfoglarna för full- 

 komligast, såsom de, hvilka tyckas visa någon lik- 



