.37 



cronatus och en del andra snäckor, som alla tiäCr 

 fas i våra äldsta krit^ eller grönsands-lager. 



Hos den minst skadade af näiiide vertebrae 

 (Ta b. V, fig. 2j 3j, 4) bål ler corpits i bredd nä- 

 ra 4 tum, i böjd 3^ tum och i längd 2| tum; 

 dess begge ändar äro något, ehuru icke betydligt 

 concaverade, och i raidten äro de till och med 

 nästan litet convexa. Härigenom skiljas de vid 

 första ögonkastet från vertebrer af IchthjosaurnSj 

 hvilka liksom fiskarnas äro försedda med eii kon- 

 formig kavitet. Deras bredd är större än deras 

 längd, dock icke så betj^dligt som hos Ichthyo- 

 sauruSj b vilkas vertebrer nästan likna brickor i 

 ett brädspel. Att pars annularis skulle genom 

 sutur vara förenad med corpus, inträffar väl en- 

 dast bos yngre individer; bos dem jag har för 

 mig, märkes intet spar till sutur. De hafva tro- 

 ligen haft en temligeu lång processus spinosus _, 

 men den är här afbrutén; äfven äro processus 

 articulares (c c) här brutna. 



På båda sidor af corpus ligger en af upp- 

 höjda bräddar omgifven vertikal grop, [Jig. 3 a a) 

 i hvilken finnas 2:ne trinda fördjupningar, en un- 

 dre något större, och en öfre mycket liten. På 

 undra sidan af corpus stå 2:ne små ovala hål 

 (/?§•. 4)y ^^^^ dessa finnas på alla 3 vertebrerna. 

 Dessa hål äro, enligt Cuvier, karakteristiska för 

 slägtet Plesiosaurus , och finnas på alla dess ver- 

 tebrer, både halsens, ryggens och sljertens. Det 

 är således intet tvifvel uiiderkastadt, alt ju de verr 

 tebrer, jag här beskrifvit, tillhört en Plesiosaurus. 



Ryggverlebrerna hos det redan nämda exem- 

 plaret från Lyme-Regis höUo, enligt Cuvier, i 

 transversellt genon)snitt o, 5 eller kring 2 Svenska 

 tum, och dessa tillhörde ett djur af g fot 9 tum 

 Svenska mått. Vertebrerna hos ifrågavai ande Sven- 



