i5o 



ningen gulnat, hvilket lält sker. Den så erhåll- 

 na syran är fullkomligt färglös, inen gulnar svagt 

 under afdunstning i luftpumpen. 



I detta tillstånd är syran en seg syrup, som, 

 äfven efler en veckas uppehåll öfver svafvelsyia 

 i lufttomt rum, icke ger tecken till kristaller eller 

 ytterligare koncentreras. Den har i köld ingen 

 lukt, men uppvärmd en stickande sur, som är 

 något åt saltsyrans. Dess smak är skarpt sur; 

 efteråt bak i svalget bitter. Den låter blanda sig 

 med vatten, vattenfri alkohol och elher i alla 

 förhållanden. 



Denna syras sammansättning och mättnings- 

 kapacitet utröntes förnämligast genom analysen af 

 dess kristalliserade salter med natron och silfver- 

 oxid till basis. 



1,636 gr. af silfversaltet, torkadt vid luftens 

 vanliga temperatur öfver svafvelsyra under en glas- 

 klocka, förlorade intet i vigt vid +100° i en ström 

 af vattenfri luft: var således vattenfritt. Det upp- 

 hettades i en posilinsdegel på det sätt, att blott 

 en punkt i kanten af saltet uppvärmdes. Saltet 

 fattade snart eld på denna punkt, och fortforse- 

 dan att glödga af sig sjelf. Det qvarlemnade snö- 

 hvita silfret, som behöll kristallfjällens form, ge- 

 nomglödgades och vägde efter afsvalning o,go4 

 gr. Beräknas syrans atom vigt derefter, så utfal- 

 ler den till 994. 44- Flere analyser af silfversal- 

 tet gåfvo samma resultat. i.o4i gr. kristaller af 

 natronsaltet, torkade utan anmärkningsvärd för- 

 lust i vattenfri luft af +100", förvandlades till 

 svafvelsyradt natron, som vägde 0.671 gr., hvil- 

 ket ger syrans atomvigt till 993.047' 



0.776 gr. silfversalt, af det samma som blif- 

 vit till föregående analys användt, och efter den- 

 na innehåller 0.0 1 548 gr. vidbränd drufsyra, för- 



