1 55 



Natronsaltel krislalliscrar under frivillig at- 

 dnnstning. Ur en modervälska, som innehåller 

 äLliksyradt nation, fas det i stora platta pi ismer, 

 lätvinkligt afskiuna för ändarna och ofta rätvink- 

 ligt korssande hvaiandra. Ur en lösning, der 

 fiämnjande modeiliit saknas, blifva kristallerna ic- 

 ke så stora. Det anskjuler då dels i lektangulä- 

 ra taflor, dels i långa hinna prismatiska blad, 

 snedt afskuina för ändan. Delta kristallernes oli- 

 ka sätt att afskäras beror på hvilkendera afpris- 

 rnets sidor, som under anskjutningen blifvit den 

 bredare. Kristallerna hafva någon böjlighet, och 

 smulade emellan fingrarna kännes pulvret deiaf 

 lent, såsom af talk. De hålla intet kemiskt bundet 

 vatten och gulna icke vid +100°. Saltet är läl- 

 löst i vatten. Om dess lösning mättas i kokning, 

 så stelnar den under afsvalning till en massa af 

 kristaller, ur hvars mellanrum modeiluteii afiin- 

 ner. Det löses till en högst ringa qvantitet i ko- 

 kande vattenfri alkohol, som ej under afsvalning 

 något afsätter. Ju mera alkoholn är vattenhaltig, 

 ju mera löser den; dock kan en kall mättad upp- 

 lösning fällas af alkohol af o. 833, så att större 

 delen af saltet afskiljes: ett sätt hvaiigenom det 

 kan renas från inblandning af ältiksjradt natron. 

 Dess gummilika modifikation fås, då en mycket 

 utspädd lösning af saltet upphettas till kokning 

 och afdunstas sedan öfver svafvelsyra. Det fås 

 då i form af ett sprucket, vattenklart, färglöst 

 ämne. Afdunstas det i värme, så blir det alltid 

 gult; men i båda fallen visar sig deri, efter nå- 

 got utsättande för luften, nybildade kristaller: 

 om genom återgång till kristallinisk modifikation, 

 eller genom ofullkomlig öfvergång till den gum- 

 milika, hvarvid Atw kristalliniska delen i början 



