i56 



hindras alt anskjnta, men sedan gummit mjuk- 

 nat i luften, småningom anskjuter, är mig ej med 

 säkerhet bekant; men det sednaie är sannolikast 

 deraf, att jag säHan fått genom kokning en så full 

 öfvergång, att ej till ex. svafvelsyrad kopparoxid 

 ur den i värme koncentrerade lösningen afskilt 

 en portion kopparoxidsalt i dess kristalliniska mo- 

 difikation. 



Om neutralt nalronsalt rifves med litet kon- 

 centrerad vidbränd drufsyra, så förenas de till 

 ett surt saltj som snart tjocknar till ett genom- 

 skinande gele' och torkande spricker och lossnar 

 från glaset. Alkohol utdrager ur det torra saltet 

 hvad som kan vara tillsalt af syra fö i mycket, och 

 lemnar ett lätt, utsvälldt hvitt pulver, som sma- 

 kar bäskt och ganska svagt syrligt och som starkt 

 rodnar lakmuspapper. Ånyo upplöst lemnar den 

 efter intorkning en hvit, sprucken massa. 



Lithionsallet är temligen tröglösl, anskju- 

 ter i en skorpa af kristalliniska korn, kan afdun- 

 stas i värme, om lösningen är nära mätlad, utan 

 att hvaiken gulna eller blifva gummilik; men om 

 en mycket utspädd lösning afdunstas till torrhet 

 i vattenbad, så får man ett färglöst, hårdt, men 

 ej sprucket, gummilikt salt, som lättare löses i 

 vatten än det kristalliserade. 



Ammoniaksaltet kan svårligen fås i solid 

 form, och lemnar efter frivillig afdunstning en 

 deliqvescent, gul massa, af en ytterligt bitter smak, 

 ej skarp eller stickande, såsom af elt ammoniak- 

 salt, utan lik den bäska kropp, hvartill syran 

 under distillation i vattenbad förvandlas. Den- 

 na massa är olöslig i ether och nära så i vatten- 

 fri alkohol; men dcjii utvecklar starkt ammoniak 

 med kaustikt kali. 



