i58 



Talkjordssaltet kan svårligen fas i annan 

 modifikaLion än den gummilika. Ger dock på 

 ylan några tecken Lill koiniga kristaller. Blir lätl 

 gult af lindrig värme. De alkaliska jordarternes 

 saker fällas, utan att åter lösas, af kolsyradt alkali. 



Lerjordssaltet ■••) intorkar till en syrup, som 

 behåller sig mjuk. Det i öfverskott använda hy- 

 dratet af jorden utsväller till ett gelatinöst ba- 

 siskt salt. Saltets lösning fälles h varken af kau- 

 slika eller kolsyrade alkalier. 



Beryll jordssaltet intorkar till en genom- 

 skinlig, sprucken massa af söt smak. Öfverskott 

 på berylljord förvandlar sig till ett basiskt salt. 

 Saltets lösning i vatten fälles ej af kaustikt eller 

 kolsyradt alkali. 



Ytterjordss nitet intorkar till en klar, bård, 

 ej sprucken massa af sockersöt smaji. Vid åter- 

 upplösning i vatten afsättes en del af saltet i hvi- 

 ta kåfvoi- och det upplösta, A nyo intorkadt, 

 frambringar en gummilik massa som förut. Bäst 

 fås det neutrala ytterjordssaltet, du till en koncen- 

 trerad lösning af vidbrändt drufsyradt natron 

 sättes en lösning af cbloryttrium, då saltet efter 

 några timmar anskjuter i form af en skorpa af 

 hvita korn^ Det är något tröglöst i vatten. Lös- 

 ningen fälles både af kaustikt och kolsyradt al- 

 kali, men upplöses åter i ett öfverskott deraf. 



Zirkon. jordssaltet är lösligt i vatten och fäl- 

 les ej af kaustik ammoniak. 



Thorjordssaltet förhåller sig på samma sätt. 



MangaTioxidulsaltet ger, under frivillig af- 

 dunstning, en nijölkhvit, oredig anskjutning, be- 

 stående af små kristallfjun alldeles likt strontian- 



*) De egentliga jordarternes salter bereddes genom sy- 

 rans mättning med jordens hydrat, ännu vätt. 



