I Co 



röd färg, och om den något utspädda lösningen 

 afdunstas i värme, utfaller ett basiskt oxidsalt, 

 inider det att i lösningen bildas ett neutralt oxid- 

 salt, h varunder färgen betj^dligen ljusnar. 



Jernoxidsaltetj beredt genom upplösning af 

 ännu vått jernoxidhydral till syrans mättning, 

 liar jernoxidsalternes vanliga färg. Det intorkar 

 till en röd, i vatten och alkohol åter löslig mas- 

 sa. Dess lösning fälles icke afkaustik ammoniak. 

 Blandningen, öfverlemnad åt frivillig afdunstning, 

 ger en seg syrup, som åter löses klart i vatten, 

 och icke utvecklar ammoniak med eldfast alkali. 

 Jernoxidsaltet fälles icke eller af kaustlkt eller 

 kolsyradt kali eller natron. Det jei noxidsalt der- 

 emot, som bildas af det gummilika oxidulsaltets 

 oxidation i luften under afdunstning, ger en brun 

 fällning, och ganska litet löses i öfverskott af till- 

 satt fällningsmedel. Det basiska oxidsalt^ som 

 fälles då oxidulsaltet oxideras i luften, liknar till 

 utseendet fälld jernoxid. Det löses med mörkröd 

 färg i kaustik ammoniak. 



Koboltoxids altet. Då den rena syran mät- 

 tas med kolsyrad koboltoxid, som i klumpar in- 

 läggas, så upplöses oxiden med fräsning till en 

 röd vätska, ur h vilken, i mon af dess mättning, 

 ett rosenröd t kornigt pulver afsätter sig. Detta 

 salt är ganska tröglöst både i kallt vatten och i 

 tillslagen vidbränd drufsyra, sedan det en gång 

 fällt sig. Genom upphettning i vatten får man 

 deraf en blekröd upplösning, som efter afdunst- 

 ning lemnar ett rödt, gummilikt, sprucket salt, 

 lättlöst i vatten. Samma salt fås , om kolsyiad 

 koboltoxid upplöses i utspädd kokhet syra, och 

 erhåiles på detta sätt lättast i någon myckenhet. 

 KoboltsaUet är olösligt både i kaustikt och kolsy- 



radt eldfast alkali. ^^. , , 



Nickel' 



