i6t 



Nickdoxidsaltet förhåller sig i butia modi- 

 fikationerna alldeles säsora koboltoxidsaltet, med 

 den skillnad, att det är äplegiönt och ännu trög- 

 löstare i vatten än detta. 



Zinkoxidsaltet. Då kolsyrad zinkoxid i klum- 

 par upplöses i den rena syran, uppvärmer sig 

 blandniugen; om syran är koncentrerad blir den 

 då vanligen gul, h vårföre den bör vara blandad 

 med åtminstone lika volym vatten. Zinkoxiden 

 upplöses först till en klar vätska, hvilken, i mån 

 som den mättas, afsätter ett snöhvitt kornigt pul- 

 ver. Moderlulen intorkar till ett färglöst spruc- 

 ket gummilikt surt salt, som af vatten sönderde- 

 las med lemning af ganska mycket neutralt salt. 

 Det neutrala saltet är ganska litet lösligt i vatten. 

 Det förändras icke, hvarken i vigt eller utseende 

 vid +100°; men vid en ännu högre temperatur 

 blir det först gult, sedan brandgult och förlorar 

 då silt kemiskt bundna vatten. Detta utgör 1 8.3-7 

 procent eller 3 atomer af hvilka ingen aflägsnas 

 vid +100", äfven i vattenfri luft. Saltets vatten- 

 halt utröntes på det sätt, att 0.98 gramm deraf 

 försattes med dislillerad svafvelsyra i öfverskott, 

 syran afröktes öfver spritlampa och saltet glöd- 

 gades lindrigt, till dess det blef färglöst. Det väg- 

 de 0.532 och löstes utan lemning i litet kallt vat- 

 ten. Beräknas derefter det förstörda saltets atom- 

 vigt, så finner man, att det på i atom zinkoxid 

 och I atom syra innehåller 3 atomer vatten. Den 

 funna alomvigten är nemligen i85o.2i och den 

 beräknade blir 1836.78. 



Den gummilika modifikationen fås bäst då zink, 

 med tillhjelp af stark digestionsvärme, upplöses i 

 syran förut utspädd med litet vatten, så länge 

 vätgas utvecklas, samt sedan afdunstas i vatten- 

 bad. Man erhåller en genomskinlig, gulaktig mas- 



K. F. Acad. HandL rS-SS, ' * 



