i85 



iclie kunna genom observationerna omedelbarli- 

 gen bestämmas, tjena den första bland följande 

 ur PZp erhfdlna relationer 



cos TT = sill (^ sin h + cos (f cos i cos rt"v 



sinTTsin T =cosisinrt > , (2) 



sin TT cos T = cos fp sin Ä — sin (pcosbcosaj 



samt 



sinn cos(r — f ) = cos J sin « sin t + cos ^ cos « sin i 



— sin(f cosf cos J cosa, 



hvilken sjelf uppkommer af de bada andras ad- 

 dition, sedan de blifvit respektive multiplicerade 

 med sint och cost; sä att (i) efter dessa vär- 

 dens substitution förvandlas till fundamental- 

 formeln 



sinc = sin(J'sin ^ sinS + sinJcosr/icosScosrt > 



+ coscTcosy cosfsiné — coscTsinipcosrcosScosrti, • • . (3) 

 -j-cosJsinf cosZ>sin« J 



Utom polhöjden (p och de ur sjelfva obser- 

 vationerna diiekt gifna b och t, samt stjernans 

 deklination^, hvilken, så vida ^ sökes, alltid må- 

 ste anses känd, innehåller denna eqvation de obe- 

 kanta a och c, som således böra medelst räkning 

 determineras, eller ock medelst passande åtgär- 

 der bortskaffas, nemligen a genom stjernans iakt- 

 tagna passage i Öster och vester, och c genom ro- 

 tations-axelns omvexlade läge. I alla fall blir 

 det för kalkulen tjenligast att i formeln insätta 

 (p+å(p, a+åa för (p, a, du å(p och Aa betecknade 

 korrektioner, som till de approximativt gällande 

 ^ och a '•') böra anbringas, för att finna deras 



*) Genom observerande af blott en enda sljerna i öster 

 och vester kan det approximativa värdet pä q) finnas 

 med tillhjelp af Ibrmeln (i), hvarest man för detta 

 ändamål kan sälta n = (p, samt lemna collimations- 

 felet utan afseende. Benämner man med t och t' tim= 



