2l4 



Svafvelsyradt jtterjordskali bildar en hvit, 

 oredigt kristalliserad saltskorpa, som bekläder af- 

 diinstningskärlets väggar och inneballer en atom 

 af bvatdera saltet. Det löses i 16 delar kallt vat- 

 ten och i 10 delar af en kall, mättad lösning af 

 svafvelsyradt kali; innehåller denna sednare lös- 

 ningen äfven ammoniaksalter eller fri syra, löses 

 det i ännu mindie qvantitet deraf, och kan såle- 

 des aldrig falla pä samma gång som det analoga 

 ceriumoxidulsaltet, om man iakttager någon för- 

 sigtighet. 



Undersvafvelsjrad ytterjord är elt lättlöst 

 salt, som anskjuter ur nästan sjrupstjock lösning 

 i långa fyrsidiga, rätvinkliga, snedt alstympade 

 prismer. Kristallerna äio glänsande, luflbestän- 

 diga och alldeles färglösa. Saltet eller dess lös- 

 ning sönderdelas ganska lätt redan vid +100^ 

 samt afger svafvelsyrlighet; h vårföre det är bäst, 

 att låta saltet genom frivillig afdunstning anskjuta. 



Svafvelsyrlig ytterjord är ett h vitt, olösligt 

 pulver och uppkommer, då ett lösligt ytterjords- 

 salt fälles med ett svafvelsyrligt salt, eller dä kol- 

 syrade jorden eller hydratet öfvergjutes med svaf- 

 velsyrlighet. Om, i sednare fallet, Öfverskott af 

 svafvelsyrlighet användes, löses, allt efter dess 

 mängd, en del af eller hela fällningen deruti och 

 man erhåller vid lösningens afdunstning i öppen 

 luft kristaller af svafvelsyrad ytterjord. Den h vi- 

 ta fällningen är ett neutralt salt utan vatten, YS, 

 och består af 44*4^ ytterjord och 55.67 svafvel- 

 syrlighet. 



Salpetersyrad ytterjord kan ei hållas kristal- 

 liserad i färglösa, deliqvescenta blad, om en kon- 

 centrerad lösning afdunstas till en viss punkt vid 

 ungefär +5o° och sedan hastigt afkyles. Om den 

 fällning af basisk svafvelsyrad ytterjord, som er- 



