2l6 



sak, utsatt för hvitgiödgiiingslielta i en hel tim- 

 me, behåller alltifl ett par procent kolsyra. Sal- 

 tet analyserades på det sätt, att kolsyran bestäm- 

 des genom behandling med saltsyra, ytterjorden 

 iälldes ur lösningen med kali och vattnet bestäm- 

 des i särskilla försök genom upphettning; och det 

 befanns, att både det pulverformiga och kristalli- 

 niska saltet är samma förening, YC+3H, hvars 

 vatten 3o.24 procent går bort vid omkring +i3o°. 

 Vid +100'' gar en atom af vattnet bort och 

 YC+2H återstår. 



Oocalsf rad ytter jord är en i början ostlik, 

 voluminös fällning, som sedan sälter sig och är 

 bländande hvil, samt lätt att uttvätta. Den är 

 alldeles olöslig i vallen och i öfverskott af oxal- 

 syra; saltsyra och salpeteisyra lösa den om de 

 äro koncentrerade, men i mera utspädt tillstånd 

 löser saltsyra den icke. En lösning af oxalsyra 

 är ganska tjenlig, alt vid analyser qvantitatift be- 

 stämma ytterjorden i en neutral eller af saltsyra 

 föga sur lösning. Genom bränning af detta salt 

 erhålles ytterjorden ganska lätt ren och fri från 

 kolsyra. Saltet innehåller 26.12 procent kemiskt 

 bundet vatten eller 3 atomer, som först vid bör-^ 

 jande sönderdelning bortgå. 



Oxalsyradt rtterjordskall erhålles, då en yl- 

 tei jordslösning fiilles med surt oxalsyradt kali, och 

 äi' en hvit, tung fällning, som ganska lätt låter 

 uttvätta sig. Består af en atom af hvardeia saltet. 



Borsyrad ytter jord. Både af NaB och Na B 

 uppkomma hvita fällningar i ytterjordslösningar; 

 våta äro de nästan slemmiga och hälft genom- 

 skinliga, men ge i torkning hvita klumpar. In- 

 gendera fällningens sammansättning har kunnat 

 utrönas, emedan de kolsyras på filtrum och sön- 

 delas under tvättning. 



