204 



åt flera håll, så att spetsen af h varje tentakel kan 

 föras tillbaka ned i munnen. 



Munnen {fig* i j> e ; fig' 5j 6j 7), oragifven 

 af collare, är hos alla de Campanularier jag sett 

 mer eller muid re starkt utstående, men mest hos 

 denna art. Den är här hög, stundom som nära 

 hälften af djurets mage, och vid basen starkt sam- 

 mandragen, så att mellanrummet mellan densam- 

 ma och inre ytan af collare är betydligt. Den 

 öfre, utvidgade delen bildar liksom läppar. Den 

 kan än fullkomligt slutas, än trattlikt utbredas 

 och vikas på mångfaldigt vis, ja, då polypen är 

 rätt hungrig, viker den ned den som en krage 

 {fig. 7). Den nedersta sammandragna delen tor- 

 de kunna anses som oesophagus. 



Magen {Jig. /j /) är ett vidt rör, som vid- 

 tager vid basis af collare, och derifrån nedstiger 

 till septum. Den kan sammandragas och betyd- 

 ligt förkortas. Liksom collare, är den åt alla si- 

 dor fullkomligt fri i cellen, och blott dess basis 

 är fästad vid septum. På detta utbreder sig dess 

 pyloriska del, fäster sig genom strålande band 

 {Jig' S) af den yttre membranen i de impressio- 

 ner (?) vi ofvan beskrifvit, slår sig tillbaka, och 

 nedgår genom foramen septi som tarm. 



Tarmröret {Jig. 1 , g") uppfyller icke full- 

 komligt hornrörets rymd , ärtänjeligt, således här 



skiljei" en Sertulavin från elt Bryozoon. Dessa hålla 

 tentaklerna i en regelbunden omvändt conisk ställning 

 helt stilla, eller med hastiga böjningar i skai-pa vinklar. 

 Också är fiinclionen en annan. Rofvet fångas här ej 

 omedelbart med tentaklet, utan med tillhjelp af den 

 hviriVel deras cilier förorsaka i vattnet. I det inre 

 af tentaklerna föregår dessutom en beständig rörelse 

 af vätska med uppslammade korn, hvilken står i före- 

 ning med ctl vingkärl, som omsluter munnen. 



