265 



och der utvidgadt, och genom band från den ytt- 

 re membanen fastadt vid skalet. Dessa band sit- 

 ta högst oregelbundet, än tätt, än glest, och raan 

 ser stundom ett sådant vara försvunnet på ett 

 ställe, der det nyss var, och ett annat uppkom- 

 ma på ett annat ställe, der nyss intet var. 



r magen, och ännu tydligare och mindre af- 

 brutet i tarmröret hos detta djur — liksom hos 

 alla Sertulariner och Tubulariner, visar mikrosko- 

 pet en vätska, hvari små uppslammade korn oupp- 

 hörligt äro i rörelse — ett fenomen , som redan 

 af Cavolini iakttaget, blifvit ansedt, än som 

 cirkulation, analog, än med de högre djurens, än 

 med växternas (Chara), än åter, af Ehrenberg *), 

 som en genom motus peristalticus uppkommen 

 rörelse af de upptagna födo-ämnena. Sorgfalliga 

 iakttagelser hafva gjort denna åsigt äfven till min. 



Campanularia lefver mest af djur, som äro 

 åtminstone lika stora med vidden af dess es^en 

 mage, såsom små Entomostraca, (Cyclops o. dyl.) 

 under det den tyckes försmå de mindre, såsom 

 Bacillarier m. m. I magen, som af sådan föda 

 också ofta ses starkt utvidgad, frånskiljes de hår- 

 da delarne, som bortföras genom munnen. De 

 mjuka afgå till tarmen och ses der genast i form 

 af små korn af oregelbunden skapnad, sällan run- 

 da, merendels kantiga, knöliga, ocli af en mer 

 eller mindre starkt gulbrun färg. De hållas sim- 

 mande i en klar vätska, och äro i en oafbruten rö- 

 relse. Denna rörelse är emedlertid Iväfaldig : i :a 

 då många korn, t. ex. alla i en gren, flyttas på en 

 gång och med jemn och lika hastighet, liksom af 

 en ström; — 2:0 då hvarje korn för sig beskrifver 

 inom en liten rymd små rörelser, mer eller min« 



') L. c. pag. 75. 



