269 



röret, ansväldt i grenens slutna spets, upptager en 

 stor mängd af vätska med uppslammade korn och 

 deraf bildar liornskalet,inom h vilket detsjelf växer. 

 Öfverallt der skalet blifvit fullbildadt, drager sig 

 tarmröret derifrån tillbaka, och fasthänger blott 

 genom band; men dess ansvällda spets, som nu 

 verkar såsom en matrix för skalets vidare bild- 

 ning, ligger oupphörligt tätt intill den nya horn- 

 lamell som bildas. Så bildas grenen , nära stam- 

 men merendels utmärkt med ansvällningar och 

 stricturer, sedan slät, sist åter nodulerad, till dess 

 den sista ansvällningen blir större än de före- 

 gående, och är början af hancellen. Nu bildas 

 dess septum {fig' ij k), under det tarmen gör 

 en ringformig utbredning. Öfver denna skjuter 

 den upp kägelformigt, och tilltar småningom i 

 vidd upptill, så att det hela slutligen får dea 

 blifvande cellens form, den af en omvänd kon 

 {Jig- g)' Dess öfre kant blir skarp, men hela 

 öppningen är sluten genom en i midten convex, 

 närmare randen concav hinna. Sedan denna är 

 färdig drager sig den ansvällda tarmen, som da- 

 nat cellen, tillbaka, står fri ini den, och nu först 

 utbildas tentaklerna {Jig. 10). När dessa äro ut- 

 växta, och djuret således fullfärdigt, genombryter 

 det mekaniskt den cellen täckande hinnan, slår 

 ut tentaklerna, och lefver för sig sjelf. 



Hongemmerna (Jig. 11) bildas, som förut är 

 anmärkt, i axillerna af grenarna. Deras pedicel- 

 li äro kortare, och cellen nära 2I gäng så stor 

 som hannarnes. Dess bildningshistoria är den- 

 samma till dess tarmröret bildat cellen färdig och, 

 ännu under den täckande hinnan, bildar en stor 

 ansvällning (0). I denna ställning stadnar det, 

 och dess smala del, som, ungefärligen i cellens 

 axis, stiger rätt ned, är åt ena sidan genom band 



