baks derifrän och nära det ej mer ■ — så är det 

 ett excret, är dödt. Inom detsamma utbildas po- 

 lypen till alla sina delar, så till antal, som form, 

 genombryter mekaniskt sitt hylle, växer sedan 

 ej mer. Sammanfattar man dessa fenomen, så 

 skulle man kunna äfventyra att kalla dem för en 

 metamorfos, jemföra det första tillståndet med 

 larven, det andra med puppan, ocb säga, att den 

 utbildade hanpolypen i sin cell ärimago, omgif- 

 ven af denna puppa, som persisterar fastän genom- 

 bruten af den bildning den skyddat. Honan der- 

 emot träder ut ur sin puppa, fullgör sin fortplant- 

 ningsfunction och — dör? 



Afslägtet S/ncor/nalLHRE^B. förekomma vid 

 vår vestra kust tvenne arter, S. ramosa Ehrenb. ^) 

 (Stipula ramosa Särs) och S. Sarsii nob. ^). Af 

 begge erhöUos i början af Juni månad goda 

 exemplar som erbjödo följande iakttagelser. 



Syncoryna ramosa Ehrenb. är genom Sars's 

 beskrifning tillräckligt känd; blott följande detal- 

 jer torde, kunna tilläggas. Hanpolypen {fig> i a) 

 försedd med en ganska liten mun, som icke har 

 det slags läpp vi anmärkte hos Carnpanularia, 



^) S. ramosa Ehrenb. Sesqvi-pollicaris , tubulis j\"' 

 crassis, rugosis, gemmis arrectis, flexuosis fruticulosa 

 et intricata; (/• ten t. i6; ^ elongato-campanulatis, cae- 

 cis, campanula aperta, cirris evanidis. — Hab. in 

 fundo petroso inler ostreas et algas, profundit. 12 — 

 16 org. 



■') S. Sarsii nob. Semipoliicaris, capillacea, tiibulis ^^"' 

 — j^g'" crassis, laevibus, gemmis eiongatis arrectis parce 

 ramosa, ef tent. 10 — 16; $ globosis, cirris eiongatis, 

 oculis exquisite rubris, campanula membrana perfora- 

 ta clausa. — Hab. in fissuris rupium, etiam in aqva 

 stagnante, ad insulam Mässkär <Scc. Bahusiae. 



