,777 



ligen gemensam med tarmrörets. Denna kropp 

 är honans mage; den är i spetsen försedd med 

 en ganska liten munn {fig. 2^ a), omgifven af 

 omkring tio små tuberkler {fig' 5) — nidimenter 

 till munntentakler. Den är efter hela sin längd 

 " omsluten af en hjdsa af gulbrun färg, som vid no- 

 gare granskning finnes bestå af 'Å2^^ liggande i ra- 

 der tätt efter hvarandra. När präss-skifvan använ- 

 des, springa dessa ut genom den hinna, som be- 

 täcker den, midt framför det ställe der de ligga, 

 men tränga sig ej uppåt. Det yttersta, klockfor- 

 miga hyllet består af en mycket tunn, hyalin 

 membran, hvars yttre yta visar ett oregelbundet 

 nät af fina, föga sammanhängande maskar (y?»-. ^^^ 

 och små papiller strödda utan ordning och ej sär- 

 deles tätt. Den öfre randen af klockan är delad 

 i fyra, stundom fem afdelningar, skilda genom li- 

 ka många knappformiga, inåt och nedåt i lober 

 förlängda tuberkler — tentakler, randcirri [fig- 

 Qj b ; fig>3j, a). Från basis af magen afgå lika mån- 

 ga kärl {fig- 2j c; fig. 3j b), som raotsvarigt 

 stiga uppåt och inne i tentaklerna utvidga sig 

 till små ca viteter. Utåt hela längden af h varje 

 kärl är klockans substans något tjockare, så att 

 den derigenom får ett hörnigt utseende. Ifrån 

 han-polypens mage, genom honans pedicell in i 

 hennes, och derifrån genom dessa kärl upp ide- 

 ras öfre utvidgningar fortgår en beständig rörelse 

 af kulor lik den vi beskrifvit hos Campanularia. 

 I synnerhet är hviralet starkt och de vibrerande 

 svängningarne hos kornen lifliga i dessa sednare. 

 Under randen af klockan, och emellan dessa, lö- 

 per rundlomkring ett band {fig. 3, c), som man 

 skulle vilja anse för ett ringkärl , men i detta såg 

 jag aldrig rörelsen fortsätta sig, och anser det 

 derföre snarare som muskel. 



