2 



79 



bedraget. Till vidare upplysning bör jag derfö- 

 re anföra hvad tvenne utmärkta forskare anföra i 

 afseende på liknande iakttagelser. 



RuD. Wagner ^) fann "vid många individer 

 af Corjne aculeata Wagn. , bakom tentaklerna, 

 större och mindre pedicellerade knoppar," hvilka, 

 om man jemför hans beskrifning med vår, ej äro 

 annat än honor. I synnerhet lemnar hans teck- 

 ning {fig' 8) intet tvifvel öfrigt. Äggens läge, de 

 fj^ra "hornen" och rörelserna, "som fullkomligt 

 liknade medusernas," äro alldeles desamma. Re- 

 sultatet af iakttagelsen blef följande åsigt: poly- 

 pen drifver, så snart den sjelf är så utbildad, att 

 den har fem tentakler, ut ur sitt inre åt sidan 

 riktade processus eller kapslar, som småningom 

 genom strictur blifva pedicellerade och invändigt 

 utar slemmet producera ägg eller gemmer; då 

 dessa äro mogna, falla capslarne af, röra sig, äg- 

 gen träda ut, falla till marken och fästa sig. 



Sårs beskrifver i sitt sista förträffliga arbe- 

 te *°) dylika knoppar på Coryinorpha nutans Särs. 

 Tätt ofvanför de långa tentaklerna sitta dichoto- 

 miskt greniga trådar, "äggstockar," vid h vilkas 

 ändar äggen ("uegentlig saa kaldte") sitta klasvis. 

 Dessa äro pedicellerade, ofvan bredare, och inne- 

 hålla i sitt inre de "yigtigaste delarne af en blif- 

 vande polyp," nemligen i midten en del, som till 

 form och betydelse svarar mot "köllen" (hanca- 

 pitulum) och vid öfre breda ändan fyra knutar, 

 invändigt nedåt fortsatta som rör. Den ena af 

 dessa är alltid större än de andra, och slutar sig 



9) Isis 1 833, pag. 256, Tab. XL 

 ^") Beskrivelser og lagttagelser över nogle maerkelige el-, 

 ler nye i Havet ved den Bergenske Kysl levende Dyr 

 <&c. Bergen i835. 



