53 
teglet. Några af det denna gång brånda rin- 
ga antal ”Takpannor hade åfven aldralångst 
uthårdadt luftens åverkan. 
Denna efterråttelse inståmde med den me- 
ning Jag hyste, nemligen, att genom vedbrån- 
Mets våxtsyra, den ifrån schillenad hårrörande 
svafvel syran, derest den vore menlig för teg- 
let, låter sig afsöndra ifrån leråmnet, lika så 
vål som ifrån alcalier. 
Således syntes mindre betånkligt att numera 
fullgöra Bolagets anmodan, att uppfatta Bygg- 
nadsritning till en tegelugn som för hvarje 
brånning kunde inrymma minst 15000 styc- 
ken takpannor, utom under och öfyerlag af 
murtegel. 
oc I följd deraf blef hosföljande ritning förfat- 
tad och en Copia till Bolaget aflemnad, ifrån hvil- 
ken likväl uteslöts den på Fig. 1 och 2 med fina 
streckningslinier utmärkte eldstadens förändring till 
nyttjande af ved, hvarpå man borde åfven vara 
betånkt i den vidriga håndelsen ugnen icke kunde 
med önskad framgång begagnas till taktegelbrån- 
ning med Alun-brannschiffern ensam nyttjad till 
brånsle. På denna afgifna Copian utsattes till en 
början derföre blotta Litt. som jemte deras tillhö- 
riga förklaring åro teknade hår nedanföre med >. 
På Ritningen förestålles Tegelmurningen till 
skillnad ifrån den af gråsten uppförde med en nås 
got djupare afskuggning och till skillnad åter ifrån 
denne, utmårkes reveteringen, bestående af eldfast 
tegel, med ånnu starkare afskuggning. 
Scalan år en och densamma för alla Figus= 
rerne. 
