. 63 
vigt och förenar sig med nårmast omgifvande krops 
par, i förhållande af fråndskapen till deras olika 
arter, finner sin bortgång mera hindrad af en tjock 
ån tunn tegelmur,: hvilken sednare också snarast 
afkyles uti fria luften. ”Tjockare murar fordras åf: 
ven i förhållande mot styrkan af den eld som 
skall anvåndas, hvarföre ock dår, hvarest eldkraf- 
téns spånning' blir starkast, muren tillika bör för- 
stärkas med jern-ankrar och band: för att båttre 
motstå och uthårda hettans våldsamhet. Som Iluft- 
drag genom spruckna eller eljest otåta murar år 
menligt för teglets goda och jemna? brånning, så 
föreslogs fördenskull så mycket håldre tjocka mur 
rar, för att både vål utstånga kylan af yttre lufz 
ten, och hindra obehörigt luftdrags intrångning 
till insåttningsrummet eller stållet der takpannorse 
inrymdes till brånning; ty det syntes vara enligt 
både begreppet om vårme och erfarenheten, att 
yttre luftens åtkomst på sagde' stålle var Högst 
skadlig. ' Men som det icke varit nog, att förse 
denna slags inråttning med tjocka och tåta murar, 
vål uppförde med ett godt murbruk bestående af 
ler och sand utan tillslandning af kalk, så borde 
ugnen ock försåkras emot stora sprickor, i synner- 
het ofvantill, på det stållet- hvilket på ritningen 
utmårkes "med Litt, y, medelst ett knåppe eller 
band afjern eller tråd. Detta år så mycket mera nöd- 
våndigt, som dylika tegelugnar i England åro om: 
gifne med :en hög trattformig ' dragkåpa, hvilken 
under: påstående tegelbrånning hålles ganska 'tått 
tillsluten till > förekommande af allt skadligt drag 
genom möjligen uppkommande sprickor "på sido- 
murarne, och hvilken kåpa tillika befordrar ett star 
kare luftdrag ifrån eldståderne uppåt och igenom 
den till brånning insatta tegelmassan, samt för Öf- 
rigt tjenar till vårmets fullkomligare inneslutande, 
