34 
loén, så kunna, under yngre åren, bågge desse 
sorter skiljås ifrån hvarandra med den då rådande 
fårgen. Varglo ungarne åro alltid mycket rödfår- 
gade, med enkla flåckar på fötterne, och med el- 
Jer utan flåckar på rygg och sidor: De yngste tyc- 
kas vara alldeles enfårgade på ryggen. Deremot 
år Katt-loén alltid, åfven som unge, mera hvit- 
aktig eller ock askgrå och teknad med enkla, runs 
da; svarta flåckar; gammal aldrig med Oceller. 
Jag har. sett af' Vareloén ett eller annat sådant 
skinn, tecknadt med Oceller, utaf Ångermånner i 
Upsala på Distings marknad utbjudas till salu för 
omkring 10 Rikedaler: men alltid hafva desse skinn, 
årnade till försäljning åt Buntmakare, varit så ska- 
dade till hufvud och fötter, att de icka kunnat nyt- 
tjas till uppstoppning för en Djursamling. 
Gemensama mårken på både Varglo och Katt- 
Io åro: Orbita oculorum hvit, med en från ögat 
utgående svart strimma. Övronspitsarne åro ofvan 
svarta med en spitsig svart hårtofs. Buken år hvit, 
enfårgad och utan flåckar. 
Enskildta skiljemårken åro: på Katt-loén, får. 
gen ljusgrå med strödda, evkla, något aflånga flåc- 
kar på rygg, sidor och Förlers långa svartaktiga 
murrhår; Cauda i åndan svartaktig med en kort 
flåck. På Varg-loön år fårgen mer eller mindre, 
alltid rödaktig med eller utan mörka flåckar; då 
sådane finnas, förekomma de oftast på lår och föt- 
ter, stundom på rygg och sidor. Skulle den, vid 
högre ålder, alltid få ringade flåckar, blir vål det 
förnåmsta kånneteknet på denna art. Cauda år i 
ändan svart, ånda till 2 och 3 tums långd. Murr- 
håren. hvitaktige. Gula och abdomen åro hvita, 
men bröstet mera rostfårgadt. På sidorna af hal- 
sen synés en tydeligare svart strima, 
