89 
"skilde Serratula från Carduus blott såsom mindre 
till storleken, hvilket visst beståmde ingen ting, 
P. AMMANNUS, MORISONS nårmäste efterföljare, 
jemte det han hånförde Serratula tinctoria till Vir- 
gourea, 3) stålde Carduus, Cmcus och Cirsiumi ett 
slågte tillsammans, som skulle åga Semina pappora 
I, lanuginosa 4). J. RAYus som väl gick i MoRrI- 
SONS spår, men visade större grannlagenhet, åtskil- 
de Serrvatule slågte och Crupina Belgarum, genom 
alla delars, och i synnerhet blommornes mindre 
form från Centaurium majur (Centaurea L.) 5). Car- 
duus kallade han en vext 7) flore capitato & foliis 
spinosis, fastån capitula må vara mindre taggiga. 
Cirsium fick namn af en planta capitata, och bla- 
den försedde med kortare och mjukare taggar; och 
Cnicus — hvarå capitula voro rundt omkring om- 
"gifne med blad Cfoliorum circulo obvallata) 6). 
Men den ånnu mer, efter sin tid upplyste 
TOURNEFORT beståmde följande characterer på 
desse slågter: Carduus kallade han en ”planta flore 
flosculoso, calyce sqvamoso aculeato & semine pap- 
poso instructa” 7). Jacea borde åga flores fosculosi, 
calyce sqvamato non aculeato och åfven semina 
. papposa 8). Cirsium utmärktes med samma, men der- 
jemte borde bladen vara försedde med veka taggar 9); 
och ånteligen Cnicus hafva en Calyx foliis circbm- 
vallatus 10). I denna anordning var intet slågtmår- 
ke håmtadt hvarken från beskaffenheten af Recé 
ptaculwm eller från olikheten af pappus — setaceus — 
3) ÅMMANN. char. på. natur. p. 401. 
4) Ib. Pp. 79. 230, 231. 
5) RAY. Meth, pl. emend, p. 41: 
6) Ibid. p., 42, 43. 
7) Touvrner. Instit. p; 440. T. 253. 
8) Ibid. p 443. T. 254. 
g) Ibid. p. 447. T. 235. 
10) Ibid. p. 450. .T. 257. 
X 
