OI 
Efter LINNZUS voro ÅDANSON, BERKHEY 
och MeEzrsE de förste som nåstan på lika tid gjor- 
de sig möda med desse slågter 15). ADANSONS 
arbete var dock icke betydligt. Serratula förenad 
med Stehelina skilde han endast från Pterophorus 
(Pteronia L.) på det sått, att den förra tillade han 
pappus scaber (aigrette dentée), och den sednare 
pappus plumosus (aigrette velue). Cirsium ”TOURNEF. 
och Carduus skilde han så, att alla med 'calyx 
inermis och pappus plumosus borde höra till den 
förstnåmnde ; men calyx spinosus och pappus pi- 
Josus till den andra 16). BERKHEY åtskillde myc- 
ket vål pappus från calyculus proprius setaceo-pa- 
Teaceus hos Carduus 18). I öfrigt antog han LiN- 
NI Caracterer 19). MEEsE var ock ense med 
LINN2UsS; gaf Serratula en calyx muticus, Car- 
duus calyx spinosus, Cnicus ramose-spinosus, bra- 
cteis obvallatus, och Stehelina förblef lika beståmd 
som förut af LINNZUsS 20). 
HALLER bibehöll Cirsii slågte efter ”TOUR- 
NEFORT och VAILLANT, men med tillågg af en 
låttare character, neml, pappus plumosus (pilo- 
sus hos Carduus). Till desse både slågter förde 
han Serratula, emedan artföråndringar af calyx 
inermis och spinosus åro mångfalldige 2,4). Men 
receptaculum - hvilket OMELIN ansett för bart 
(nudum) hos Serratula, bestånde HALLER tyde- 
ligen setosum hos Serratula tinctoria. GERTNER 
15) Afven S$copoli. Cirsium uppståldt efter Tournerorrt och 
"”VAILLANT, skilde han från Carduus genom pappus plu- 
mosus, då den var pilosus hos den sednare, utan att haf- 
va något afseende på spine calycine. Han förde ock Ser- 
ratula tinetoria will Carduus. Flor. Carniol. ed. p. 125e 
16) ÅDANSON. famill. d. plant. 2. ps 118. 
17) BErRKREY exposit. flor. compos. p. 33. 97. T. VI. f. 29. b. dds 
18) Ibid. p. 92, T. VI. f. 18. 19, 
5 Ibid. p. 28. 29. 133. T. IL £ 22. 26. T. VIIL få 3. 4, 
20) Meese het. XIX Classe p. 79. 33. 
21) HALLER Hist. stirp. helvet. p. 71. 73. 
