94 
” Han såg åfven att Stehelina gnaphalodés och Cha- 
mepeuce voro verkliga Cirsia 36); Stehelina arborea 
och dubia gaf han lika character: neml. pappus plu- 
mosus och receptaculum paleaceo setaceum,  Serra- 
tule slågte bibehöll han som följer: ”Calyx imbri- 
catus muticus; receptaculum paleaceum, pappus Se= 
taceus,” och förenade såsom gemensamma arter 
S. tinctoria och coronata L., Carduus lycopifolius 
Vill, och C. cerinthoides Willd., Cnicus centauro- 
ides L. och Centaurea Rhapontica L. 37). 
Et vv 
Egit Försök. 
Jag har varit långe derom villrådig, att så- 
som beståmdt slågtmårke ” antaga egenskapen af 
sqvame&e calycine, antingen med. uddar våpnade el- 
ler icke. Centaurer character, innefattande arter med 
sqvame&e cal. spinose, ciliate, lacere eller alldeles 
mutice, ger anledning att förkasta dylika kånne- 
tekn; deremot synas charactererne af de Aeste andre 
slågter i denna Classen yrka deras bibehållande. 
Scolymus har Calyx spinosus, Lactuca scariosus, 
Arctiuwm hamulosus, Stobea dentato-spinosus, Cynara 
carnosus, Elichrysum scariosus coloratus. Om nu 
detta betyder hos dem, hvarföre skulle man icke 
åfven hafva afseende på Calyx spinosus eller mus 
ticus hos den stora flocken af Cardui, Cirsia, Ser. 
ratule &c. 
Dernåst år noga att anmårka förhållandet åf 
pappus, om den år pilosus eller plumosus eller se- 
taceus.  Plumosus kallas den, om man med blotta 
eller obevåpnade Ögon kan se de fina håren gre- 
BE TR 
36) Flor. Franc. Vol. 4, på 1064 
37) Ibid. på 85. 
