157 
På det denna Integral må kunna begagnas, 
år nödigt att en relation mellan tiden £ och var- 
men x år gifven, till hvars finnande de vid ob- 
servationerne sig företeende omståndigheter böra 
föranleda. . Om Chronometern hålles hela dygnet 
uti fri luft, bör luftens varme-föråndring för hvar- 
je del deraf vara genom observation eller calcul 
kånd. Emedan denna varme straxt på eftermidda- 
garne vanligen :befinnes vara kommen till ett maxi- 
mum, och vid Soluppgången till ett' minimum, så 
kan, då man åfven i denna fråga låmpeligen be- 
tjenar sig af en serie i denna form: z= A+ Bit 
-+FCt?2 + &c. såsom approximations formel, . man 
ej vara belåten med mindre ån tre termer deraf. 
Åfven fyra termer synas i vissa fall blifva nöd- 
våndiga, då de beståmmande observationerna åro 
gjorda på otjenliga:tider, eller då någon irregulier 
gång i varmen mårkes. Snarast kan den fjerde 
termen umbåras når en eller fere observationer åro 
anstållda den tid varmen år högst, och de öfriga 
nåra början och slutet af den tid, som formeln 
skall innefatta ), 
Når man Ööfvervågar, huru och af hvad or- 
sak varmen Öfver dygnet föråndrar sig, att den 
om dagen tillvåxer och aftager efter Solens förån- 
drade höjd Öfver horizonten, men att det återstå- 
ende af aftonens varme om natten år uti jemnt af- 
tagande ånda till morgonen; så får man efter olik- 
+) v. LINDENAU's uti Vv. Zacn's Monatl, Corresp, 1807, Jan., 
sid. 47, 48, uppgifna värde på relativa dagliga Solvarmer 
=(sinh — sin x') Cos A Cos S+((b — 2) sin A sin Ål (der A år 
ortens Polhöjd, ) Solens Declination, 2 tidsvinkeln och ph 
denna vinkel vid Solens uppgång), som abstraherar öfriga 
locala förhållanden och förändringar af klar och mulen luft, 
och derföre uppgifver blett ett medel-resultat, kan kår ej 
spplicerass 
