196 
byartill stenkol och vedbrånslet åro låmplige, då 
någre åter ansågo leret, hvaraf teglet blifvit till- 
verkadt, vore ensamt orsak till teglets bemårkta 
ovaraktighet; dock ibland alla dem som voro för- 
vissade om schifferbrånslets tillråckliga styrka till 
att genombrånna teglet ånda intill dess nedsmålt- 
ning och förslaggning, kunde svårligen någon fö- 
restålla Sig Sv afvelsyrans verkan vara så skadlig, 
som Hätenketer sedermera ådagalade genom nå- 
ora större gjorde försök, tillstållde på sätt som följer. 
Första Försöket vid Berga. 
Tegelugnen, som sedan blef fårdig, stod lån- 
oe obetåckt och således genom flere under ti- 
den intråffade regndagar, var ånnu” mera våt ån 
torr, i synnerhet som den samma ej förr ån sent 
uppå hösten medhants blifva försedd med ett bråd- 
skjul, hvars tak bestod af löst på ribbor upplagde 
takpannor, hvilka blifvit tid efter annan brånde 
uti den förut omtalte profugnen vid Köpsta. Oak- 
tadt allt detta gjordes genast samma höst första för- 
söket, att deruti brånna tegel med schiffer; också 
teglet, som till den åndan uppsattes, var till stör= 
re delen otillräckligt vådertorrt och deraf vid pass 
en tredjedel, dels nyss fårdigslagit, dels ånnu for- 
mades medan insåttningen gjordes. Denna skedde 
på följande sätt: Underlaget af murtegel sattes tren- 
ne (3:ne) hvarf på fyddändras bestående af 12 tums 
längt, 6 d:o bredt och 3 d:o tjockt tegel, ståldt 
på kant utgörande till antalet 2160 stycken. Öf- 
ver dessa sattes på vanligt sått takpannor 16 tum 
höga och 123 d:o breda, oberåknad deras böjning 
com var ringa, och deras tjocklek dels 3 dels 3 tum 
samt antalet af alltsarhimans 14,840 stycken, RE 
"ka stodo uti ena hålften af ugnen fem hvarf, och 
uti den motsvarande hålften fyra hvarf öfver hyar- 
vi 
