193 
lått uppgå genem alla draghål öfv& hela ugnen; 
Skufluckorna framför Öppningen (n fig. I & 25 
till eldhvalfsgången höllos beståndigt tillslutna, 
men de på dem befinteliga runda draghål endast 
de första dygnen tilltåppte med lerpluggar. 
Eldningen underhölts i början af brånningen 
med sönderflisad eller till tunna flagor söndermör- 
nad schiffer, hvilken uppbruten legat några år stap- 
lad i högar under bar himmel, och således redan 
förloradt god del af sin bergolja eller brånnbara 
ämnet, och följakteligen var nu mera ett svagt 
brånsle, men som dock ansågs lämpligt till att be- 
gynna eldningen, emedan ugnen så vål som teglet 
var ganska rå och fuktig. Icke dess mindre för- 
mårktes efter några dagars förlopp uppkomma midt 
på ugnen, tvårs Öfver betåckningen ifrån insått- 
ningsporten till motsatte muren, 'en ES 
eller dåld, 8 å 9 tum djup midt uppå, och 2 å 22 
fot bred, hvaraf kunde slutas att åtminstone der- 
Sn a råde skedt någon rubbning eller såttning in- 
' om tegelmassan. På 7:de dygnet kåndes ånnu upp- 
gående röken ej allenast nog fugtig, utan ock het= 
tan obetydligt tilltagande och således teglet ånnu 
icke torrrbåndt; men som ugnens inrättning år så- 
dan , att det uti den innestående teglet måste blif- 
va hvarf för hvarf småningom, och nåstan lika 
jemt dfverallt uppvårmdt, så vågade man att nu 
mera anvånda ett starkare brånsle, hvarmed ock 
sedermera fortfors under återstående brånningstiden 
till slut, nemligen med nyss uppbruten schiffer, 
som alltid år rikare på brånnbar fetma, ån den 
som långre tid legat för öpna luften blottstålld. 
Som eldstaden ständigt måste hållas rågad upp- 
fylld, emedan lågan eljest genom mynningen ut” 
bryter; så blef brånslet genast i samma mån på. 
ökadt, som något deraf ifrån botten af schifferpan- 
