216 
bråddadt upp till krantsen fullsåttes med tegel, och 
dess brånning för öfrigt förrättas på lika sått som 
den nåst föregående. 
De sprickor, som i ugnens begge bröstmurar 
uppkommit redan under förKA försöket, men som 
under det andra ån mera utvidgats, blefvo endast 
igentåppte och öfverrappade med murbruk, och 
sjelfva ugnsmuren icke eller denna gång förstårkt 
med det föreslagne knåppet eller bandet; för öfrigt 
befants AR ugnens botten eller eldgångshvalf 
vara det minsta språckta eller eljest skadade; endast 
sido murarne omkring eldståderne somligstådes råmna- 
de och bottnen uti 2:ne af dem litet, men obetydligt 
sönderstött uti inre kanten, hvilket sednare tycktes 
hårröta endast af våldsam och oförsigtig eldredska- 
pens handtering. Ett erforderligt stort antal mur- 
och taktegel var formadt och ”slagit af enahanda 
lerart som tillförene, men som denna gången blif- 
vit utur lertågten på stållet nyligen uppgråfd. Det- 
ta tegel, vål vådertorrt, blef samma år, i slutet af 
Augusti månad, insatt till brånning i följande ord- 
ning: 
Till underlag stålldes på kant stort murtegel 
1 6 hvarf öfver hvarandra, hvaraf de a:ne under- 
sta innehöllo 14 å 1500 stycken utletade från så- 
dant som uti föregående brånningar utgjorde be- 
tåckningen och som var otillråckeligt bråndt. Då 
begge föregående försök tycktes utmårka eldgångs- 
hvalfven , såsom något för långa, enår brånningen 
förråttas med schiffer- brånslet; så uppstålldes midt 
öfver der eldgångshvalfven möta hvarandra utiug- 
nen, en mellanbalk af murtegel såsom en skilje- 
mur, bred 3:ne fot nedantill, och derifrån smånir- 
gom srmalnande uppåt tills den ofvantill, dår be- ' 
tåckningen skulle vidtaga, blef 2 fot bred; insått- 
