"” 
253 
jag ock funnit åtskilliga arter, som sins-emellan i 
afseende på Lafhusens form och öfriga förhållande 
så öfverensståmma, att lag ej bordt med åtföljd 
'af grundlåggarens för denna vetenskap, v. Linnés 
regel £) anse dem annorlunda, ån såsom lika mån- 
ga arter af ett eget och nytt slågte, som jag kallat 
Limboria.  Slågtnamnet år grundadt på Lafhusens 
skapnad och förhållande, som väl till någon del 
likna dem, hvilka höra till samma afdelning, nem- 
ligen Lichenes Idiothalanti, homogenei g) 
(i synnerhet Lafhusen på Arthomie och Lecidee), 
men åro dock ifrån dessa slågtens arter i vissa 
omståndigheter vida och på ett nog beståmt sått 
skillda. Limborie arter hafva dem nemligen till 
formen rundade nåstan platta, eller något kupige 
(concaviuscula) förmedelst bråddens' upphöjning, 
utan att de likvål åga någon särskildt formerad 
'ringkant såsom Lecidex, men deremot omgifves 
deras medlersta del (som "svarar emot disken eller 
lamina proligera hos Lecidez2) af en fortsatt utvidg- 
ning deraf rundtikring liksom med en bråm (lim- 
bus), som, besynnerligen då lafhuset ernått sin 
fullkomliga utbildning , merendels finnes inskuren 
och delad i små flikar, eller liksom tantad och 
naggad. Då bråmen ej på detta sått år krusad, 
utmårker den sig med en vågig och oregelbunden 
rundning. Sällan ser man den hel och jemn. Hos 
Lecidez& deremot utgöres Lafhuset af en tydlig disk 
och särskild ringkant, som vål med tiden hos nå- 
ora arter blifver på hvarjehanda sått mindre regel- 
"bunden; dels genom Lafhusens ömsesidiga tryck- 
ning mot hvarandra, dels genom annat intråffande 
UU 
f) Genus dabit characterem , nec vice versa, 
&) Se: Conspectus Systematicus Classium , Ordinum et Generum 
uti Synops, Lich, p, XI 
+ 
